22 C. J. NEUMAN, SVERIGES 1IYDRACHNIDER. 



Egentliga simhår (knippvis sittande) saknas helt och hållet på detta par, som deremot 

 utmärkes af sina å undre eller böjsidan (»die Beugeseite», Claparede) i tvenne rader 

 sittande glesa, langa oeh styfva har. 



Dessa hår sitta på större oeh mindre knölar, som frän andra internodien '), der 

 knölen uppgår till tredjedelen af hårets längd eller till 0,1 millim., mot yttre inter- 

 nodierna allt mer aftaga i storlek; den sista saknar dem alldeles. De äro ej fastade 

 i spetsen af knölen utan a sidan af densamma i en ränna, upptagande ungefär en tre- 

 djedel af knölens längd, äro ganska rörliga och synas vid stark förstoring försedda med 

 tvenne rader af smala, nästan vinkelrätt mot hvarandra ställda åsar. Ofre eller sträck- 

 sidan (»die Streckseite», Claparede) af detta benpar är blott försedt med korta, glesa 

 hår, som ej äro fastade på några knölar. Första internodien är mycket kort, nästan 

 rundad. De öfriga benparen, af hvilka tredje är smalast, sakna alldeles dessa gröfre 

 hår. Fjerde paret har simhår i glesa knippen vid spetsen af fjerde och femte inter- 

 nodierna. Dess första internodie är bredt kolfformig. 



Första paret epimerer i främre ändan breda, långsträckta, bakat trubbigt afsmal- 

 nande och här stötande till andra paret, som äro något kortare och frän föregående 

 par till större delen skilda genom ett nästan ovalt eller elliptiskt mellanrum. Tredje 

 paret mycket sma, bredt viggformiga, slutande sig nära intill fjerde paret, som äro 

 mycket stora, dubbelt större än tredje och till formen nästan rhomboidiska. Alla 

 äro glatta. 



Labium är fri och frän undre sidan sedd plattad, framtill bredare och försedd 

 med tvenne bugter, utåt begränsade af spetsiga hörn, i midten synes en utskjutande 

 trubbig knöl (ett .slags rudimentärt rostrum), delad af en fin springa, som nästan når 

 till munöppningen; bakat är labium afrundad, med utskjutande langa och divergerande 

 processer. Frän sidan sedd är den ganska tjock. Palperna, som äro hälften smalare 

 än första benparet, nå något öfver midten af samma pars tredje internodie. Första 

 leden är helt liten utan hår, andra betydligt tjockare med fyra korta, grofva hår å öfre 

 sidan, tredje kortare, men obetydligt smalare, med två langa, smala har, fjerde längst, 

 jämnsmal, å undre sidan något concav med en läng, smal, utåt och framåt riktad knöl 

 å yttre sidan, i hvars spets ett litet nedåt böjdt, hnt har sitter; nästan midt emot 

 denna men något längre ned, finnes å. inre sidan en betydligt kortare och smalare 

 knöl, äfven med ett har i spetsen, och a samma sida, mot ledens spets, en tjockare, 

 trubbigare, nästan rätt utåt riktad utan har. Sista leden, kort och spetsig, slutar 

 med en vid stark förstoring synlig tretandad spets. 



Mandiblernas corpus är kort och bakat föga bredare, nästan tvär, saknande dvti 

 utdragna spets, som tinnes hos Nescea; framtill är den äfven tvärt afhuggen och för- 

 sedd med en stor, grof och krökt klo. 



Generationsfältet, som är beläget ytterst i bakre kroppskanten, delas af en mycket 

 lång springa, omgifven af täta, fina och korta hår, som blott synas vid stark försto- 

 ring. A ömse sidor om denna springas bakre del ligga tvenne något upphöjda fält, 

 det främre större, nästan rhomboidiskt, det bakre mer triangulärt med rundade hörn. 



'i Bruzelius, son; räknat epiraererna till benen, benämner derföre närade internodie tredje leden. 



