24 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 



Äqgen, som jag uttagit ur honorna, äro föga ovala, nästan klotrunda, h vitgula, 

 omkring 0,17 millm. i diameter. Märkvärdig är honornas obenägenhet, att under fången- 

 skapen lägga ägg. Ofta har jag haft honor alldeles fulla dermed, så att kroppshöljet 

 varit nära att brista, men ändock hafva de aldrig lagt några. Måhända lägga de sina 

 ägg i musslor, der larverna ofta anträffas. Dylika honor kunna under hela sommaren 

 erhållas. De synas lefva af infusorier, ty jag har aldrig sett dem angripa något med 

 blotta ögat synbart djur i det kärl, der de förvarats. Arten förekommer tämligen 

 allmän i klart vatten i Lappland vid Qvickjock, Upland, Östergötland och Vestergöt- 

 land, Dalsland, Blekinge, Skåne; mera sällsynt på Gotland och Öland. 



Att Brozelius ansett C. L. Kochs A. truncatus och A. albidus såsom varieteter af 

 A. crassipes, synes mig alldeles riktigt, enär jag ofta anträffat de af honom nämda 

 öfvergangsformerna. Afven A. truncatellus torde blott vara en dylik form, ehuru tag- 

 garna å främre benparet, att döma efter figuren, synas vara tämligen obetydliga. 



2. Atax spinipes (Muller) Bruzelius 1 ). 



Syn. 1770 Hydrachna spinipes Muller, Zool. Dan. Frodr. p. 189, N:o 2257. 

 1781 — — id. Hydrachnse, p. 44, tab. 4, figg. 5 et 6. 



1723 7 m — J. C. Fabkicius, Ent. syst. TI, p. 4o4. 



1805 Atcu — id. Syst. Antliatorum p. 370. 



1854 — — Bruzelius, Beskr. ö. Hydraclin., som förek. i Skåne, p. 13. 



rpus ovale, antice et postice rotundatum, flavo-virescens, maculis nigricantibus, linea dorsuali lutea, 

 Pedt et palpi longi, pedum par primum ceteris raulto 2 ) crassius, articulo secuudo duabus armato spinis magnis, 

 pilos apice serratos gerentibus. In margine corporis octo puncta nigra oeqvalibus intervallis disposita. Lamince 

 genitales fere triangulfe, crebris stigmatibus ornatse. Longitudo 1 ruillim. 



Kroppen oval, i bada ändarne afrundad. Benen proportionsvis kortare än hos 

 föregående art, och första paret ännu tjockare. Detta pars andra led är försedd 

 med tvenne stora knölar, besatta med långa mot spetsen sågtandade hår. Palpt ma äro 

 kortare. Generationsfältet delas af en fin springa, begränsad af tvenne något upphöjda 

 smala lister. På sidorna om dessa och något bakåt ligga tvenne mörkare, nästan trian- 

 gulära fält, tätt belagda med små stigmer. Kring kroppskanten sitta fördelade på lika 

 mellanrum 8 små svarta, upphöjda punkter, två i bakre kanten, hvardera bärande ett 

 fint hår, tvä på hvardera sidan och två i främre kanten. Palper, mandibler och labium 

 som hos föregående art. Till färgen är den gulgrön med gult ryggstreck och svart- 

 aktiga fläckar. Ben och palper äro gulaktiga, liksom kroppen något genomskinliga. 

 Ögonen små, svarta (Muller). 



Denna art är vida sällsyntare i Skåne än föregående och endast några gånger i 

 juni och juli anträffad på samma ställen som denna. 



') Då jag aldrig lyckats anträffa denna art, får jag vid desa beskrifvande belt oeb hållet följa Muller och 

 Bruzelius. 



-) »paulo» Muller. 



