36 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 



Mindre snabb i sina rörelser, synes den äfven vara jämförelsevis föga rofgirig. 

 Endast bönor hafva anträffats i Vettem vid Rödesund, i Asunden vid Ulricehamn och 

 vid Tbolsjölmlt i Undenäs församling i Vestergötland. 



5. Nessea luteola C. L. Kocn. 



Syn. 1835 — 41. Nescea luteola C. L. Koch, Deutsclilands Crust. etc, h. 9, figg. 1H et 19. 



Femina: Gorpus late ovatum, parva altitudine, antice rotundatum, postiee, prajsertim in mare, fere rotun- 

 datuin, in femiua impressione utrimque parvula instruetum, flavum, maculis fuscis. Pedes breves, par primum 

 corpus latitudine, par quartum longitudine sequans. Omnia paria peduni pilis raris instrueta, pilis natatoriis 

 psene carentia. Palpi longi, internodium quintum pedum primi paris ferc attingentes, hoc pari mnlto crassiores. 

 Longitudo 1 millim. 



Hona: Kroppen bredt oval, af ringa höjd, framkanten rundad, med en obetydlig 

 intryckning å ömse sidor. Benen korta; första paret af kroppens bredd, fjerde af dess 

 längd, alla med glesa, styfva hår och saknande knippvis sittande simborst. Första paret 

 epimerer nästan jämnbreda, å midten af inre sidan concaverade samt med de inre spet- 

 sarne trubbiga, andra paret något kortare, viggformiga, tredje paret, som genom ett 

 obetydligt mellanrum äro skilda från andra, rektangulära och inåt snedt tillspetsade, 

 fjerde paret dubbelt bredare än tredje och ungefär af samma form som hos N. eoccinea. 

 Mellanrummet mellan epimerernas inre spetsar ovanligt stort. Labium kort, lika bred 

 som lång och bildande en nästan liksidig sexhörning. Palperna långa, nående till 

 femte leden af första benparet samt mycket tjockare än detta benpar; andra och tredje 

 lederna- äro försedda med korta, styfva hår, som å den förstnämda leden äro talrikare 

 (4 å 5); fjerde ledens tänder tämligen stora, med tydliga hår i spetsen. Mandiblernas 

 corpus lång, bakåt nästan rätvinkligt slutande i en förlängd, concaverad spets. Främre 

 ändan, som är mera tvär än hos N. eoccinea, är försedd med en kort, mycket krökt 

 klo af gulbrun färg; corpus deremot blåaktig. Generations fältet: Springan såsom hos 

 föregående art; de båda fälten med stigmer utåt och bakåt riktade, nästan päronfor- 

 miga med 15 ä 20 stigmer å hvarje fält. Till färgen är den gul, i kroppskanten 

 något ljusare; fläckarne bruna, tydliga, ryggfläckarne sällan nående till kroppens bak- 

 kant, det Y-forrniga excretionsorganet ljusare med korta grenar. Under gulhvit med 

 tvenne mörkare fläckar å bakkroppen, främre delen något blåaktig eller stötande i grått. 

 Ben och palper grågula; ögonen brunröda. 



Hanen är betydligt mindre än honan. Kroppen mer rundad och benen något 

 längre i förhållande till densamma än hos honan. Första paret epimerer nästan half- 

 cirkelformigt inåtböjda, med spetsarne nästan mötande hvarandra under labium, andra 

 paret kortare, äfven inåtböjda. Tredje paret sammanhänga utan gräns inåt med fjerde 

 hvilka jämförelsevis äro mycket större än hos honan. Generationsfältet ligger nära 

 kroppens bakre kant; de springan orngifvande skifvorna äro försedda med färre och 

 och otydligare stigmer än hos honan. Till färgen öfverensstämmer hanen med honan. 



Denna art är ganska sällsynt och har af mig blott en enda gång anträffats i ån 

 vid Lyrestads prestgård i Vestergötland 1869. 



