46 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDKACHN1DER. 



merens yttre ända. Mellanrummet mellan de inre epimerändarne tämligen stort. Labium 

 som hos N. pulchra. Palperna långa, nående till spetsen af första benparets fjerde inter- 

 nodie och tjockare än detta par; andra leden är utåt mycket förtjockad och besatt med 

 några få korta hår, tredje leden är nästan fyrkantig med ett par dylika hår, fjerde 

 mycket långsträckt, å undre sidan tillplattad med obetydliga tänder i förhållande till 

 palpernas storlek, femte mycket kort, i spetsen otydligt tredelad. Mandiblerna som 

 hos N. pulchra. Generationsfältets springa är kort, skifvornas yttre gränser otydliga, å 

 deras midt synas vid springan två mycket små fördjupningar; fälten med stigmerna 

 små, bildande tillsammans en hjärtlik figur, hvars spets är framåt riktad; stigmerna 

 mycket små och kunna å det lefvande djuret knappast skönjas, talrika (omkring 20 å 

 hvarje fält), isynnerhet tätt gyttrade mot bakre delen af fältet. Anas rundad, belägen 

 närmare kroppens bakkant än bakre ändan af genitalspringan. Färgen är hos denna 

 art hvit, med stora, bruna, oftast sammanlöpande fläckar och med ett vanligen bredt 

 korslikt ryggstreck; undre sidan gråhvit, epimererna stötande i brunt; bakom genera- 

 tionsfältet ser man två ljusbruna fläckar omslutande en gul fläck, i h vilken anus ligger; 

 labium är gråhvit med en gulbrun fläck kring munöppningen, ben och palper hvita 

 eller gulgrå, genomskinliga. 



Längd 1,2, bredd 1, palper 0,6, första benpar 1,3, andra 1,35, tredje 1,4, fjerde 

 1,5 millim. 



Hanen är betydligt mindre än honan, med bakre kanten mera tvär; han utmärker 

 sig isynnerhet genom den egendomliga bildningen af generationsfältet: Vid inre hörnen 

 af de med hvarandra nästan utan gräns sammanlöpande epimererna af fjerde paret 

 ligger ett ovalt fält, bakåt och till en del på sidorna begränsadt af en nästan qvadra- 

 tisk fördjupning (jfr N. rosea), omgifven af tvenne mindre fält med färre stigmer än 

 hos honan; bakom dessa fält stå fyra stigmer nästan bildande en qvadrat, i hvars midt 

 anus är belägen. 



Mycket liflig i sina rörelser och ganska rofgirig. 



Honorna äro allmänna i Vettern vid Rödesund och Hjo, i sjön vid Skärfs kyrka 

 i Valle härad, i hvilken sjö hanen äfven anträffats, samt i Mälaren vid Kungshamn. 



16. Nessea pusilla Neuman. 



Syn. 1875 Nescea pusilla Neuman, Gotlands och Ölands spindlar och vattenqvalster, i Ofvers. af Kongl. Vet.- 



Akad. förh. N:o 2, p. 100. 



Femina: Corpus altum, ovatuin, impressionibus earens, pellucidum maculis fuscis; linea dorsualis flave- 

 scens. Pedes breviores, pilis raris instrueti, c;erulescentes, par primum latitudinem, par quartum longitudinem 

 corporis sequans. Palpi pari priroo pedum multo crassiores, ad medium hujus paris, hoc est paene ad apicem 

 articuli quarti pertinentes. Oculi magni, rubri vel fusci, distantes. Longitudo 0,8 millim. (Tab. V, fig. 5.) 



Hona: Kroppen hög, oval, i båda ändarne afrundad, ryggen saknar alldeles de 

 i rader stående stigmer, som äro så karakteristiska för N. punctata, med hvilken 

 denna art i inånga afseenden har stor likhet. Benen äro korta och spensliga; första 

 paret af kroppens bredd, fjerde af dess längd, med glesa hår, hvilka dock äro talrikare 



