KONGL. SV. VET. AKADEMIENS BANDLINGAK. HAND. 17. X:o 3. 53 



tare än näst föregående internodie; på de tre första paren är den obetydligt kolfformig, 

 men visande en stor sned inskärning för de starka dubbelklorna; de båda främre paren 

 äro besatta med gle-a hår, andra paret med en knippa simhår vid yttersta internodien. 

 tredje och fjerde paren likaledes, men dessa par hafva dessutom a fjerde och femte in- 

 ternodierna tätt sittande längre har ') Epimererna upptaga ej fullt hälften af undre 

 kroppssidan och ligga liksom labiuni långt ifrån yttre kroppskanten. Första paret langa 

 oeh smala, nästan jämnbreda, andra paret smalt vigglika, länga, mellanrummet mellan 

 detta par oeh tredje ej betydligt. Tredje paret langa, smala och jämnbreda, fjerde 2 1 8 

 gäng bredare än tredje, med lång, spetsig, bakåt utskjutande process. Labium är lång 

 och föga bred, bakåt jämnt afrundad, med tydliga, något divergerande processer 

 samt genom ett obetydligt mellanrum skild från första paret epimerer. Palperna, som 

 äro smalare än första benparet, nå till spetsen af detta pars tredje internodie; andra 

 leden är lång, tjock, mot spetsen obetydligt kolfformig, oeh försedd med några fa korta 

 och starka här. Tredje leden mer än hälften kortare än andra af ungefär samma längd 

 som höjd, och besatt med ett par något längre, stvfva häl-. Fjerde leden läng och 

 smal, af samma längd som andra och tredje tillsammans, från midten till spetsen någol 

 tjockare, under tillplattad med en concavering, i hvilken den böjliga femte leden kan 

 inläggas. A ledens midt, der denna börjar, sta två mycket små knölar, försedda med 

 smala, men tämligen langa har; i ledens spets på inre sidan står en framåtriktad, 

 parallelt med femte leden gående tagg, nästan nående till midten af nämde led; 

 ofvan är fjerde leden försedd med flera, mycket korta, smala hår; femte leden, som är 

 nästan lika läng som tredje, slutar med trenne spetsar och är försedd med några små, 

 ytterst fina har. Mandiblernas corpus lång och smal med bakre ändan trubbvinkligt 

 utlöpande i en läng, men tämligen trubbig spets; klon stark och ovanligt mycket böjd. 

 Generationsfältet: Springans främre ända belägen mellan fjerde epimerparets bakre spetsai- 

 de tre stigmerna å ömse sidor stora. Midt emellan dessa och bakkanten ligger anus 

 och längre bakat synes å ömse sidor ett stigma. Till färgen är den ofvan rödgul, framtill 

 ljusgul, med stora, mörkbruna, sammanhängande fläckar, upptagande större delen 

 af ryggen; det vanliga Y-formiga ryggstrecket är otydligt, gult, och ofta blott 

 antydt genom en större triangulär fläck. Undersidan stöter i grått, bakom epimerer 

 och generationsfält i brunt, med en ljusgul eller gulröd fläck, som omgifver anus. 

 Palper, labium, epimerer och ben gra eller gråblå, de sistnämdas yttersta internodiei 

 brunaktiga. ögonen rödbruna, sittande tämligen nära hvarandra alldeles i kroppens 

 framkant. Längd "2, bredd 1,25, första benparet 2, fjerde 2,5 millim. 



Aggen, som utkläckas efter 2 1 . 2 vecka, äro rödaktiga och stora, -ii» a .">ti i hvarje 

 kaka. Larverna äro hvita, genomskinliga, med ljusröd ryggfläck samt hafva samnia form 

 som AYx<r<i-larverna. 



■Sällsynt vid Björkelund, i Brunsbo storäng samt i några små dammar i grann- 

 skapet af Skara. Gotland: Kinner, i en s. k, brya eller dam nära gästgifvaregården. 



') I min redogörelse för Gotlands Hydrachnider uppgaf jag, alt fjerde benparets femte internodie var 

 krökt. Detta är dock ej förhållandet med de i Vestergötland funna exemplaren. Dr Gotländska tycktes vara 

 unga individ, måhända i andra larfstadiet, hvilkel alltid >kiljer sit; från det utbildade djurel 



