KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 17. N:o 3. 17 



Arrhi nurus utsänder den vanligen en lång process, som i spetsen är försedd med ett 

 knippe S-formigt böjda hår. Palperna äro femledade; första leden liten (undantag: 

 Hydrachna C. L. Korn och Diplodontus DuGÉs), tredje eller fjerde alltid längst, femte 

 obetydlig, spetsig och krökt, i spetsen ofta nästan omärkligt inskuren, med fjerde leden 

 stundom bildande ett slags tång. Rostrum, som tydligt blott förekommer hos några 

 slägten, är koniskt och jämnt afsmalnande. Labium, hvilken hos olika slägten vexlar till 

 formen, är sammanväxt af 4 stycken: munöppningen, som ofta har olika färg, är be- 

 lägen i dess främre del. Mandiblerna bestå af tvenne delar, nämligen en större, bak- 

 till vanligen bredare och snedt tillspetsad, corpus, och den i främre ändan af denna 

 fastade klon, som till formen betydligt varierar hos skilda slägten och arter. Aid 

 basen af denna klo finnes ofta ett hinnartadt bihang, som stundom nar nästan upp 

 till klons spets (Arrhenurus C. L. Kock, Anurania Neuman, Diplodontus Duges, Hydro- 

 droma C. L. Kocn). Ögonen, som hos larverna alltid äro fyra, synas i följd af sam- 

 manväxning hos de flesta slägten blott vara två. En noggrannare undersökning visar 

 emellertid, att livart och ett af dessa bada ögon har tvenne corneor och sålunda ej 

 kan anses såsom ett enda. 



Digestionsorganerna l ). Frän munöppningeu gar en tämligen lång matstrupe till 

 magen, som blott är en utvidgning af densamma. Enligt Krameb visar magen stundom 

 flere olika afdelningar. Frän densamma leder en kort tarm till analöppningen. Ofvan 

 magen ligger den ovanligt stora lefvern, som framtill är treflikig, baktill oftast rundad 

 samt ofvan denna det Y-formiga excretionsorganet, som äfven mynnar ut i anus. 



Circulationsorganer saknas alldeles, och blodet drifves omkring i kroppen genom 

 de olika muskelrörelserna hos de olika organerna. 



Respirationsorgam ma utgöras af tracheer, hvilkas häda hufvudstammar utmynna 

 å kroppens öfre sida ungefär midt öfver munöppningen. 



Generationsorganerna. Hydrachniderna äro skildkönade, ehuru de stundom till 

 sin gestalt äro så lika, att det är omöjligt att efter deras utseende skilja könen. 

 Testiklarne, som äro (i till antalet, bestå af tvenne lager enkla blåsor eller celler. 

 Det yttre lagrets äro spheriska och fyllas till största delen af en rundad cellkärna. 

 Det inre lagrets äro betydligt mindre, med en liten stafformig kärna. Dessa celler 

 äro antagligen zoospermer. Huruvida någon särskild sädesledare tinnes, är ännu oaf- 

 gjordt. Aggstoekarne, som ligga under lefvern nära kroppskanten, äro drufklasformiga 

 och synas ofta sakna äggledare. Då äggen mogna, lossna de och komma antingen in 

 i kroppscaviteten (Eylais) eller genom en serskild oviduet till generationsöppningen. 

 Vissa arter såsom Eylais extendens och några A T esoea-arter lägga ett stort antal ägg 

 (2- ä 300), andra äter t. ex. Midea orbiculata blott några få (20 ä 30). Ofta börjar en 

 hona att lägga en äggkaka, hvarefter andra fortsätta, hvarigenom äggkakor eller ägg- 

 samlingar af betydlig storlek uppstå. Vanligen äro äggen omgifna af ett hvitaktigt 

 geléartadt ämne, som i beröring med vattnet stelnar och ofta blir så hårdt, att man 

 har svart att genomborra det med en nål. Hydrachna globosa, som enligt Duges lägger 



'i Såväl dessa som de följande organerna äro utförligt beskrifna i (j.apakéok.s och Kramers i litteratur- 

 öfversigten omnänula arbeten, till hvilka jag får hänvisa. 



K. Vet. Ak ni. Halldi. B. 17. ! 3 



