] 6 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 



A. Croneberg 1 ) har meddelat åtskilliga intressanta upplysningar angående diges- 

 tions- och generationsorganerna hos slägtena Eylais, Hydraehna och Nessea. 



Att, såsom Kramer gjort, indela Hydrachniderna i flera familjer har af många 

 skäl synts mig öfverfiödigt. I likhet ined Bruzelius har jag deremot sammanfört de 

 af C. L. Koch uppställda familjerna Hygrobatides (Flussmilben) och Hydrachnides (weiher- 

 milben) till en enda, för hvilken det sista namnet bibehållits. 



Familia HYDRACHNIDES (Koch) Bruzelius. 



Animalia aquatilia. Corpus integrum, capite, thorace abdomineque sine discri- 

 mine unitis, plerumque ovatum. Pedes adultorum octo, ex internodiis sex compositi, 

 natatoriis pilis mobilibus plerumque instrncti, internodio ultimo pedum parium primi- 

 tertii unguibus semper terminato. Epimera parium duorum primorum posterioribus 

 minora. Palpi quinque-articulati, articulo tertio aut quarto longissimo, quinto acuto, 

 apice ssepe inciso, cum quarto interdum forpicem formanti. Rostrum, quum adest, 

 conicum. Oculi quatuor, duo utriusque lateris stepissime concreti. 



Hithörande djur lefva uteslutande i vattnet och blott larverna af Eylais Latr. 

 (och af Diplodontus scapularis enligt Duges) göra härifrån undantag, enär de äfven 

 springa omkring på vattenytan. Kroppen, som ej företer någon skilnad mellan hufvud, 

 thorax och abdomen, är vanligen äggformig eller rundad och oftast temligen hög- 

 hvälfd. Dess betäckning är antingen mjuk och slät eller hård och då vanligen granu- 

 lerad. Epimerernas 2 främre par äro mindre än de 2 bakre; vanligen bilda de 4 grupper 

 stundom 3 och mera sällan en enda grupp, då de hos några slägten äfven samman- 

 växa ined hvarandra. 



Benen, som hos de fullt utbildade äro 8, bestå af 6 internodier och äro vanligen 

 försedda med rörliga simhår (undantag härifrån göra dock slägtena Bradybates Neuman 

 samt Aturus och Sperchon Kramer); deras sista internodie har 2 krökta klor, som an- 

 tingen äro dubbla eller mera sällan enkla; det främsta parets äro mindre och rakare 

 än de båda följande parens. Dessa klor kunna fällas in i en sned urholkning af inter- 

 nodien. Hos slägtena Limnesia C. L. Koch, Marica C. L. Koch och Pseudomarica 

 Neuman är 4:de parets sista internodie spetsig och saknar klor. Benen tilltaga van- 

 ligen i längd frän första till fjerde paret. Hos slägtet Atax (Duges) Bruzelius är 

 dock andra paret längre än tredje och hos Megapus Neuman är första paret längre 

 än andra och tredje. Hos hannarne af slägtet Nescea C. L. Koch samt vissa arter af 

 Piona C. L. Koch och Arrhenurus id. visar fjerde benparets fjerde internodie en egen- 

 domlig form. Hos Nescea är den nämligen å undre sidan djupt concaverad och för- 

 sedd med talrika korta och styfva hår samt i yttre ändan med långa simhår. Hos 

 Piona mim Neuman är den uppblåst och å öfre sidan besatt med talrika hår, hos 

 Piona abnormis Neuman nästan triangulär med tätt sittande hår ä öfra sidan. Hos 



') Uber deu Bau der Hydraohniden, i Zoologischer Anzeiger, herausgegeben von ,1. V. Caeus p. 316. 

 Leipzig 1878. Detta är dock ett utdrag ur hans större arbete: Uber deu Bau von Eylais extendens nebst 

 Bemerkungen iiber verwandte Formen in den Nachrichten der Gesellschaft der Freuride der Xaturkunde iu 

 Moskau B. XXIX. Lief. 2, mit 3 Tafeln. Detta arbete är författadt pä ryska språket. 



