12 C. J. NBUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 



närmare redogöra, och vill endast, anmärka, att de kännetecken, Koch hemtat frän 

 den regelbundna fördelningen af ryggens »stigmata» och som han ansett så vigtiga, ej 

 synts mig värda att lägga så stor vigt vid. Duges nämner intet om dem och Bittr- 

 zelius, som kanske näst honom grundligast observerat Hydrachniderna, har ej heller 

 fästat någon uppmärksamhet vid desamma. Hvad mig beträffar, tillstår jag, att del 

 ofta varit mig svårt att upptäcka dem, isynnerhet sä länge djuren bibehålla sin natur- 

 liga färg. Hafva de någon tid förvarats i sprit och färgerna försvunnit, så framträda 

 de nämnde »stigmata» tydligare, ehuru icke ens då hos alla arter. 



Bland mindre fel, till hvilka Koch gjort sig skyldig, vilja vi nämna placerandet 

 af slägtet Diplodontus Duges i den första familjen, oaktadt den enligt Duges har fyra 

 ögon, samt hans mindre riktiga beskrifning på epimerernas fördelning hos slägtena 

 Hydrachna och Eylais. Han säger nämligen, att de tvenne främre paren å hvarje sida 

 ej genom något märkbart mellanrum äro skilda från de tvenne bakre, oaktadt detta 

 mellanrum, isynnerhet hos Eylais, är ganska tydligt. Koch upptager 15 slägten med 

 tillsammans 182 ai'ter, hvaraf 10 slägten med 145 arter höra till den första och 5 

 slägten med 37 arter till den andra familjen. Antaga vi, att omkring 50 af dessa 

 arter förut varit kända, har Kocn således upptäckt och beskrifvit omkring 130 nya, 

 funna inom en jemförelsevis föga utsträckt areal, då de med få undantag äro från 

 dammar och grafvar i trakten af Regensburg. 



Felix Dujardin har i sin afhandling öfver Acari *) meddelat åtskilliga observa- 

 tioner öfver Hydrachnidernas anatomi, hvilka dock till en del äro oriktiga. Han anser 

 dem sakna särskild matstrupe, mage och tarmkanal samt antager, att de organiska safter, 

 hvaraf dessa djur lefva, äro inrymda i lakuner, som sakna egna väggar, i midten ai 

 en brunaktig parenchymatös massa, motsvarande lefvern. Den ljusare Y-formiga figuren 

 å ryggen af många Hydrachnider, anser han vara bildad af ett under huden liggande 

 fettlager. Hvad respirationen vidkommer, är han af den åsigten, att inandningen sker 

 genom de å huden befintliga stomata, som äro analoga med växternas. Under dessa 

 befinner sig en rund ihålighet, begränsad af ett vackert nät med runda lika stor,-' 

 maskor och genomskinlig substans. Vid sidan af hvarje stoma är ett hår, som synes 

 stå i samband med den beskrifna ihåligheten. Utandningen åter sker genom de tvenne 

 stora trachestammarne, som mynna med en aflång och af 2:ne flikar tillsluten öppning 

 vid insidan af mandiblernas bas. Dessa stammar dela sig på något afstånd från myn- 

 ningen i en tofs af tubulösa tracheer, som utan någon förgrening fördela sig öfver 

 hela kroppen. 



Hippolyte Lucas 2 ) har beskrifvit och af bildat 4 Hydrachnider från Algier: 

 Hydrachna erythrina, H. rostrata, IL cyanipes och H. tomentosa. Den första af dessa, hvilken 

 mest liknar Eylais extendens Latr., men i flera afseenden skiljer sig från denna, synes 

 böra föras till ett nytt slägte. H. rostrata är tydligen en Diplodontus Duges, liksom 

 H. cyanipes en Anurania Nob. o. H. tomentosa anser jag stå Hydrodroma C. L. Koch 



') Premier Mémoire lur les Acariena et en particulier sur 1'appareH respiratiore et sur les organes de lo 

 manducation chez plusieurs de ces animaux. Ann. des Sciences Nat. Torne III, p. 5. Paris 1845. 



'-) Eploration scientifique de 1'Algérie, pendant les annés 1840 — 42. Tora. 1, 2. Arachnides. p. 313 

 Tryckt 1849. 



