6 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDKACHNIDEE. 



Otto Friedrich Muller är den förste, som mera specielt sysselsatt sig med 

 Hydrachniderna. Redan år 1769 kände han omkring 40 arter 1 ) och i sitt 1781 ut- 

 gifna verk 2 ) har han beskrifvit 49 s ). Detta arbete, som på sin tid obestridligen var 

 utmärkt, äger ännu sitt stora värde och de af Muller lemnade artbeskrifningarne äro 

 i allmänhet rätt goda. Dock har äfven detta, såsom hvarje annat arbete, sina fel, till 

 stor del beroende på de ofullkomliga hjelpmedel, som då funnos för studiet af sa små 

 djur. Åtskilliga oriktiga uppgifter förekomma derföre beträffande ledernas antal hos 

 palperna samt formen på dem och benen. Figurerna till arbetet äro till en del mindre 

 goda och färgteckningen stundom mindre naturtrogen. Muller definierar Hydrachni- 

 derna på följande sätt: Capite thorace abdomineque unitis; pedes octo; palpi duo, 

 articulati; oculi duo, quattuor, sex. Han hänför alla arterna till ett enda slägte, 

 Hydrachna, men indelar t detta efter ögonens antal i tre underafdelningar. Till den 

 sista af dessa räknar han blott H. umbrata (Hydrodroma umbrata C. L. Koch), hvilken 

 dock lika litet som någon annan känd Hydrachnid har sex ögon. I den andra upp- 

 tager han blott fyra arter, hvilka tillhöra slägtet Limnesia C. L. Koch (ealcarea, fuscata, 

 undulata och maculata), med uteslutande af arterna geographica och impressa samt 

 cruenta (Hydryphantes cruentus C. L. Koch), hvilka han påstår ega blott två ögon. 

 H. extendens (Eylais entendens Latr.) beskrifver han riktigt äga fyra ögon, men för 

 den ändock till första afdelningen. Uppger vidare, att Hydrachniderna hafva spinn- 

 organer, samt bekräftar Roesels uppgift, att de lefva af infusorier, hvarjemte han äfven 

 sett dem angripa Monoculus samt larver af Tipula. En verklig copulation hos dem 

 betviflar han deremot. Hos hanen af de arter, som tillhöra slägtet Arrhenurus DugÉs, 

 utgöras enligt hans äsigt generationsorganerna af de bihang, som sitta ytterst i krop- 

 pens smalare del. Hydrachniderna lägga röda sferiska ägg, som inom en månad antaga 

 en månlik form samt blifva blekare. Ungarne hafva sex ben, äro försedda med sug- 

 snabel samt ombyta hud några gånger, innan de blifva fullkomligt utbildade. Af 

 Mullers 49 arter tillhöra 4 slägtet Atax Fabr., 3 Nesoea C. L. Koch, 3 Märka Koch. 

 19 Arrhenurus Duges, 1 Atractides Koch, 2 Acercus Koch, 1 Midea Bruz., 4 Limnesia 

 Koch, 3 Diplodontus Duges, 2 Hydrachna (Mull.), Koch, 2 Hydryphantes Koch, 1 

 Hydrodroma Koch och 1 Eylais Latr. De tre återstående arternas plats inom slägtena 

 har jag ej ined säkerhet kunnat bestämma (H. lunipes Mull. = Nescea pulchra Koch? 

 H. lugubris Mull. — Arrhenurus tubulator Koch? H. abstergens =?) 



Christorh. Gottlieb Bonz är den förste, som beskrifvit någon parasitiskt lefvande 

 fullbildad Hydrachnid, Aearus ypsilophorus 4 ), hvilken han funnit på Mytilus cygnceus. 

 Hans beskrifning på denna parasit är ungefärligen följande: Kroppen mörkbrun med 

 en gul Y-formig figur å ryggen, ögonen två; benen med talrika simborst; sista ben- 

 paret längst. 



') Se pag. IX i hans här nedan omnämda verk. 



2 ) Hydrachnse, quas in aqnis Danise palustribus detexit, descripsit, pingi et tabulis ;eneis XI incidi 

 curavit O. F. Muller. Lipsiie 1781. 



■') Alla dessa arter med undantag af H. abstergens äro dock omnämda och i korthet karakteriserade i 

 hans arbete: Zoologine Danica; Prodromns. Havniae 177G. 



4 ) Observatio X Christophi, Gottlieb Bonz. Nova acta phvsico-mediea Acad. Caes. Leop. Carolina-. Nat. 

 cur. cont. Ephemerides etc. VII, p. 52. Norimberg 1783. 



