64 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 



Kroppen är nästan rund, af ringa höjd, glatt, med mjuk kroppsbetäckning. Benen 

 utmärka sig isynnerhet genom längden af första benparet, hvilket är längre än både 

 andra och tredje samt i tjocklek betydligt öfverträffande de öfriga paren, som blifva 

 allt smalare samt sakna egentliga simhår; första parets näst sista internodie är längst 

 och tjockast, nästan kolfformig och mot spetsen rännformigt urhålkad för upptagande 

 af sista internodien, med hvilken den bildar ett slags griporgan, nästan såsom hos 

 Nepa. Vid slutet af den rännformiga urhålkningen står en något utåt och framåt 

 riktad grof och lång tagg, som vid stark förstoring äfven synes rännformigt urhålkad, 

 och något längre utåt på inre sidan en bred, nästan spjutlik dylik tagg; i spetsen af 

 internodien sitter på inre sidan ett långt, fint, hakformigt nedåtböjdt här; sista inter- 

 nodien, som liksom hos de öfriga paren är kortare än de båda näst föregående inter- 

 nodierna, är smal samt något krökt och kan, som nämdt är, infällas mellan de båda 

 gröfre taggarne i den rännformiga fördjupningen. Första paret epimi rer äro ovanligt 

 långa och smala, a midten något krökta samt löpa nästan tillsammans under labium, 

 andra paret bredare men något kortare, öfrergå med sina inre konturer omärkligt i 

 kroppshöljet ; mellanrummet mellan andra och tredje paren lika bredt som tredje paret, 

 hvilka äro nästan rektangulära, smala, utåt dock något bredare och tätt slutande sig in- 

 till de nästan tre-kantiga af fjerde paret; dessa äro som vanligt störst, nästan dubbelt 

 större än tredje. De båda sistnämda parens inre ändar åtskiljas genom ett ovan- 

 ligt bredt mellanrum. Labium, som genom ett obetydligt mellanrum är skildt från 

 första paret epimerer, är långsträckt och nästan fem-sidig, bakåt afsmalnande, utan spår 

 till utskjutande processer. Under den mot främre kanten belägna runda munöppningen 

 synes ett särskildt smalt, nästan ovalt stycke. Palpema äro smala, nå till basen af 

 första benparets fjerde internodie; andra leden kort och tjock, tredje nästan dubbelt 

 längre men betydligt smalare, båda med glesa hår på öfre sidan, fjerde längst nästan 

 spolformig, med några glesa, fina hår å undre sidan samt ett gröfre; femte kort och 

 krökt, slutar med en tvåtandad spets; vid dess bas stå å öfre sidan två korta fina 

 hår. Generationsfältet, som ligger något närmare fjerde paret epimerer än bakre kropps- 

 kanten, delas af en kort springa, omgifven af tvenne halfmånformiga skifvor, bakom 

 hvilkas yttre gräns trenne stigmer synas å b varje sida. Midt emellan generationsfältet 

 och bakre kroppskanten ligger anus; å hvardera sidan derom synas nära kroppskanten 

 tvenne mindre stigmer, af hvilka det yttre är störst och bakom fjerde epimerparet 

 ett dylikt. 



Megapus spinipes n. sp. ') 



Albo-ftavescens in margine pellucidum, maculis flavo-fuscis; stria dorsualis lutea. Longitudo 0,75 millim. 

 (Tab. I, fig. 4.) 



Till färgen är den ofvan grå- eller hvitgul, nästan genomskinlig, med stora, gul- 

 bruna fläckar och mycket stort, ljusgult ryggstreck, som framtill utsänder tvenne armar 

 å hvarje sida; främre delen af kroppen är nästan hvit, med en brun fläck, mellan 



') Synes i afseende på första benparets form öfverensstämma med Atractides spinipes C. L. Koch, men afvikei 

 derigeuom, att sternaldelen ej är framstående, kroppen år rundad samt palperna vida kortare ån hos detta slägte. 



