KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 17. N:0 3. 65 



ögonen. Undersidan är hvitaktig med brunaktiga fläckar bakom fjerde paret epiraerer. 

 Kring generationsfältet synas nästan radiert utgående smala, gulhvita streck. Sjelfva 

 öppningen ljusröd. Längd 0,74, bredd 0,66, palper 0,30, första benparet 1, andra 0,80, 

 tredje 0,90, fjerde 1,2 millim. 



Sällsynt i än vid Lyrestad och Fifflered samt i Vingsjön i Vestergötland. 



Genus 7. MIDEA Bruzelius. 

 Syn. 1S54 Midea Bruzelivs, Beskr. ö. Hydraehn. som förek. i. Skåne p. 35. 



Corpus granulatura, durum, late ovatum vel subrotuudum, in margine pilis raris instruetnm. Pedes bre- 

 viores, duo paria anteriora pilis ra ris brevibus, duo postenora pilis longissimis natatoriis, internodiis quarto 

 quintoque affixis, ioslructa. Epimera omnia approximata, non inter se concreta, scutum pectorale permagnum 

 formantia. Palpi longiores, articulo secundo et tertio crassis sed brevibus, eadem fere longitudine, quarlo longo, 

 attenuato, quinto parvo, acutiusculo, secundo-quarto pilis raris instruetis. is approximati. 



Kroppens form är nästan rund, dess betäckning bard 1 ) och öfverallt, med undantag 

 af genitalskifvorna, mycket fint granulerad. Benen äro af obetydlig längd; första paret 

 kortare än kroppens bredd, fjerde än dess längd, de båda sista paren vid spetsen af 

 fjerde och femte internodierna med ovanligt langa simhär. Epimererna bilda hos detta 

 slägte inga skilda grupper utan äro alla belägna tätt intill hvarandra, äro rätt stora 

 ocli upptaga något mer än hälften af den undre kroppssidan. Första paret äro under 

 labium oftast så förenade, att gränsen dem mellan är ytterst svar att upptäcka, frän 

 labium deremot äro de alltid skilda genom ett tydligt mellanrum. Fjerde paret äro 

 stora, nästan triangulära och af ungefär samma bildning som hos Limnesia C. L. Koch, 

 dock med den skilnad, att benen äro fastade vid den öfre yttre vinkeln, hos Limnesia 

 vid den undre. De yttre vinklarne eller hörnen äro här mycket trubbiga och afrun- 

 dade. Palperna tämligen långa, andra och tredje lederna korta och tjocka, af nästan 

 samma längd, fjerde lång, längre än de bada föregående tillsammans, men betydligt 

 smalare, jämnt afrundad och utan tänder, femte är kort och tillspetsad: i spetsen otyd- 

 ligt delad. 'hjonen medelmåttigt stora, ej synnerligen långt skilda"). 



Någon skilnad könen emellan kan ej upptäckas. Jag har anträffat den i copu- 

 lation, men det oaktadt kunde mellan de bada individen ej den ringaste olikhet märkas. 



1. Midea orbiculata (Muller) Bruzelits. 



Syn. 1776 Hydrachna orbicidata, O. F Muller, Zool. Dan. Prodr. p. 190, N:o 2-260. 



17*1 i) .i id. Hydrachnse etc, p. 55, tab. VII. figg. :;. I. 



17'j.'i Trombidium orbiculatum, J. C. Fabricius, Entom. syst. II. p. 405, N:o 30. 



1805 Ätas orbieulatus, id. S\>t. Antliatonini, p. 371. 



1 35 1 Midea orbiculata, Bruzelius, Beskr. ö. Hydraehn., som förek. i. Skåne, p. 36, tab. III. fig. 5. 



Corpus altum. non fornicatum, sed planum. creruleum, antice el postioe Ila. cl irsura macula 



fusca, solese ferrese equinse siraili, ornatum, cujus pars anterior raagna macula Hava iu duas dividitur; in 



") Alla föregående arter hafva mjuk kroppsbetäckniug. 



'-) Bruzelius säger, att ögonen äro vidt skilda, men dä afståndel hos M. rbicidata blatl är omkring 

 0,18 millim.. så kan jag ej anse delta afsländ längl 



9 



w S\ Ve i ai ad h.iimII. i: 1. 17. N:o 3 



