KONGL. SV VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 17. N:0 3. 69 



Detta slägte, som i många afseenden, isynnerhet genom epimerernas fördelning, 

 står nära föregående, skiljer sig mest frän detsamma genom sin fullkomligt glatta och 

 mjuka kroppsbetäckning. Kroppsformen är nästan rund, och dun något nedtryckta ryggen är 

 försedd med flere stigmer; i bakkanten stå mycket små, knappt synliga hår. Benen äro 

 medelmåttigt långa; första paret vida kortare än andra, de två sista paren vid spetsen 

 af fjerde och femte internodierna med simhår. Palmerna äro langa med andra och 

 tredje lederna tämligen tjocka och korta; fjerde längst, saknande tänder samt femte 

 mycket liten och spetsig. >_></<>, tl n stora, vidt skilda, belägna nära kroppskanten. Blott 

 en art. 



Lebertia insignis n. sp. 



Corpus fere rotundatura, postice utvitnque impressiusculum, fulvum aut coccineum maculis luseis; linea 

 dorsualis rosea vel lutescens. Dorsum stigmatibus sedecim ornatum, quarum octo in marginibus ejus sitn sunt, 

 cetera duas series secundum medium dorsi forraant. Longituclo 1 — 1,5 millim. (Tal). VIII, tig-, 4.) 



Kroppen är bredt oval, nästan rund, med en mycket obetydlig intryckning i 

 bakre kanten a ömse sidor, glatt, men epimerer, labium, palper och ben ytterst fint 

 granulerade. Den något nedtryckta ryggen har 16 tydliga stigmer, af hvilka de 4 a 

 hvarje sida sta nära kroppskanten; de öfriga åter längs ryggens tnidf äro ordnade i 

 tvenne rader; alla dessa stigmer äro försedda med korta har. Midt emellan de fyra 

 främsta stigmerna synas tvenneandra, knappt hälften, sa stora, hvilka sakna hår; i främre än- 

 dan stå mellanögonen tvenne grofva, inåt krökta hår. Benen äro medelmåttigt langa, första 

 paret något kortare än kroppens bredd och ej obetydligt kortare än andra, skilnaden i 

 längd mellan andra och tredje paren ej så stor, mellan tredje och fjerde deremot nästan lika 

 stor som mellan första och andra; fjerde paret är ej obetydligt längre än kroppen. Första 

 parets tre yttersta internodier sakna nästan har, de tre inre ega några få, styfva; andra paret 

 har en krans af langa och tjocka har i spetsen af tredje och fjerde internodierna, vid 

 femte några, glesa simhår, å sträcksidan sitta på de fyra första internodierna några 

 korta liar. Tredje och fjerde paren äro vid spetsen af fjerde och femte internodierna 

 försedda med tätare simhår, som ej äro sa långa som internodierna, a böjsidan sta 

 korta liar; de yttersta internodierna äro ej kolfformiga utan jämntjocka, med föga sned 

 fördjupning för de svaga dubbelklorna. Epimererna äro utstående, i synnerhet första 

 paret, alla belägna tätt intill hvarandra, såsom hos Midea, och upptaga ~ 3 af undre 

 kroppssidan; första paret i främre ändan tillspetsade, i bakre likaledes, under labium 

 gränsande intill hvarandra, dock med mer eller mindre tydlig gräns, tillsammans bil- 

 dande en nästan hjärtlik figur med skarp spets; frän labium samt andra paret epimerer 

 äro de tydligt skilda. Andra, tredje och fjerde epimerparen äro med hvarandra 

 delvis sammanvuxna; andra paret, som äro ovanligt langa och smala och med 

 sina inre ändar sträcka sig nästan ned till generationsfältet, gränsa intill hvarandra a 

 kroppens midt samt äro a midten sammanvuxna med tredje paret; mellan dessa båda pars 

 yttre ändar är ett litet nästan halfmånformigl mellanrum med ett stigma i yttre kan- 

 ten. Tredje paret synes vara nästan viggformiga med inre ändarne sammanvuxna med 

 fjerde, som äro nästan rektangulära, inåt något bredare med bakre hörnet inåt mycket 



