KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 17. \:0 3. 7."» 



internodier mycket korta, tredje, fjerde och femte med korta, styfva har, nästan cirkel- 

 formigt omgifvande spetsarne, fjerde internodiens hår äro störst, femtes minst; andra 

 och tredje paren hafva utom dylika liar några få kortare å internodiernas sträcksida, 

 del sistnämda paret vid femte internodien några få längre simhår, fjerde paret, som 

 är försedt ined tätl sittande- hår, har likaledes simhår vid femte internodiens spets; 

 dessa har äro af samma Längd, som sjette internodien tillsammans med de i spetsen 

 af densamma sittande två längre håren; det tredje harel är nästan hälften kortare än 

 de bada andra. Alla internodierna äro mer eller mindre kolfforraiga utom sjette, som 

 är mer jämnbred, smalare och kortare än näst föregående internodie. Epimerema, hvilkas 

 främre spetsar blott äro fria och framskjutande, ligga, da. man ser djuret från undre 

 sidan, öfver hvarandra, första parets spetsar äro längst och försedda med två korta tänder. 

 do öfriga aftagande i längd, men tilltagande i bredd. I mellanrummen sitta benen 

 hvilkas första internodie döljes i den fördjupning, som den concava främre, öfre delen al' 

 kroppen bildar med bukskölden; den sistnämde, som upptager nästan hela undre 

 sidan, lemnar blott bakom generationsfältet ett obetydligt stycke af bakkroppen a ömse 

 sidor om den intryckta linieiT obetäckt. Labium, som är lan;;- och smal, på midten a öraso 

 sidor något eoneav, är baktill utan tydlig gräns förenad med bukskölden. Palperna, som 

 vanligen hallas nedböjda, äro korta, ungefär hälften så långa som första benparet samt 

 mycket smalare än samma par; de tre första lederna försedda med glesa har a öfre sidan, 

 hvilka har utåt tilltaga i längd, det yttersta al de i spetsen af tredje leden ståendi 

 lika långt som andra oeh tredje leden tillsammantagna; den cylindriska eller nästan 

 koniska fjerde leden saknar liar, femte bildar en högst obetydlig liten spets. Mandi- 

 blerna hafva främre delen af den ej synnerligen långa corpus betydligt smalare än den 

 bakre, som är tvärt afhuggen med något afrundade hörn. \ id den smalare delen 

 synes ett tämligen bredt hinnartadt bihang. Klon är mycket smal oeh nästan rak. 

 Generations/älta visar en tämligen lång springa, omgifven af tvenne halfmånformi 

 baktill något bredare, ytterst fint granulerade skifvor; å inre ^idan af dessa syna- nära 

 springan tre nästan rektangulära fördjupningar; utåt begränsas skifvorna af en tvär- 

 strimmig kant. Hela generationsfältet, som är betydligt upphöjdt, är någol mer långt 

 än bredt; straxt bakom springan siar ett stigma och bakom detta en stor, nästan tre- 

 kantig skifva med de två främre hornen spetsiga, det bakre deremol afrundadt. 1 

 midten af denna skifva ligger den ovala anus; å ömse sidor om densamma synas 

 två stigmer. i yttersta kanten af bukskölden synes å ömse sidor ett mycket storl 

 stigma och bakom det etl bakåt riktadt har. Färgen, som rätt mycket varierar, är hos 

 arten grön eller gulgrön med ett brunt eller svartaktigt band å ömse sidor om den 

 gulaktiga intryckta liriien; på hvar sin sida om denna syna- 9 mörka punktformiga 

 stigmer. ögonen, som ligga långl fram i kanten, äro röda eller rödbruna. 



Längd ( ».^5, höjd 0,70; palper 0,17, första benparet 0,35, andra 0,58, tredje 0,64, 

 fjerde 0,70 millim. 



l ) O. V. Mii.i.ui yttrar med anledning häraf: »qui i lidcrit däri quoqi imnlin. quibu 



i ii ter oculos et instrumenta oris siti essent.» 



K. Vel Vkad Handl B 17 N:o 3 



LO 



