KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 17. N:o 3. 75 



dad, framtill försedd med en trubbig process å midten. Mandiblerna, som det ej 

 lyckats mig att uttaga fullkomligt oskadade, öfverensstämma i det närmaste med dem 

 hos Arrhenurus. Huruvida det hinnartade bihanget vid klons bas tinnes, kan jag ej 

 afgöra. Palpema, som äro långa och tämligen tjocka, nå öfver midten af första 

 benparet, till spetsen af dess fjerde internodie samt äro obetydligt tjockare än detta 

 par. Första leden är mycket liten, andra deremot ganska tjock med en tagg i spetsen 

 å yttre sidan, tredje leden smalare och något längre, nästan jämntjock, båda med 

 glesa hår å öfre sidan, fjerde längst, öfver midten vidgad och å undre sidan concav 

 i kanten med korta, tina hår; femte mycket kort oeh rörlig, kan nedläggas i 

 fördjupningen å näst föregående led. Generationsfältet är belägrt ytterst i bakkanten; 

 springan börjar straxt bakom bukskölden och sträcker sig ut till inskärningen; å ömse 

 sidor om densamma står ett nästan rundt fält, försedt med tre stigmer. Till färgen 

 är den grönaktig med stora bruna ryggfläckar och hvitaktigt, ofta otydligt ryggstreck; 

 å labium synes en högröd fläck, (hjonen röda. 



Längd 0,54, bredd 0,40, palper 0,25, första benparet 0,38, fjerde 0,52 millim. 



Mas.: Gorpus obovatum, antice truncato-rotundatum, postice acutiusculum, incisura carens; articulus 

 quintus pedum quarti paris supra proccssu longo, curvato, infra appendicula etiam longiorfe, sed graciliore in- 

 structus. (Jolor flavescens aut cserulescens ; iuter oculos raacula rubro-fusca, in doiso vitta transversa c;urulea 

 conspicitur. Longitiulo U,C millim. 



Hane: Kroppen är längre och smalare än hos honan, framkanten bredare rundad, 

 bakkanten spetsigare, men rundad och saknande inskärning. Benen äro något längre, och 

 fjerde paret, som vanligen är smalast, är här tjockast; dess fjerde internodie, som är 

 kort och kolfformig, utsänder från sin öfre sida en lång process utöfver sjette inter- 

 nodien; denna process är å midten något krökt, nästan cylindrisk, och i spetsen för- 

 sedd med några längre hår; å internodiens breda undre sida synes ett långt, smalt, 

 något krökt, trubbigt bihang, längre än processen, och bredvid detta ett ungefär 

 hälften så långt, spetsigt bihang. Femte internodien är likaledes tjock men 

 lång och något böjd, å inre sidan försedd med talrika styfva hår och glesa simborst 

 i spetsen; sjette har talrika finare hår å undre sidan oeh nästan rund fördjupning 

 för de tämligen starka, enkla klorna. Bukskölden är mindre och upptager nästan 

 */ 8 af undre sidan; straxt bakom densamma stå generationsskifvorna, som hafva oregel- 

 bunden form och liksom hos honan äro försedda med tre stigmer. Midt emellan 

 generationsfältet och bakre kanten ligger anus. Färgen är gulhvit eller blåhvit med 

 en rödbrun fläck mellan ögonen, tvärs öfver bakkroppen går ett blågrönt band. Mer 

 liflig i sina rörelser är honan. Längd 0,6, bredd 0,4 millim. 



Denna art, af hvilken honorna äro vida allmännare än hanarne, förekommer högst 

 allmänt både i rinnande och stillastående vatten, isynnerhet om bottnen utgöres af 

 dyjord eller lera. Lappland-Skåne, Gotland, Öland. 



