78 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHN1DER. 



1. Arrhenurus pustulator. (Mullek) C. L. Kocn. 



Syn. 1776 Hydrachna pustulator Muller, Zool. Dan. Proclr., p. 1S8, N:o 2246. 

 1781 id. Hydrachnse etc, p. 32, tab. Ill, fig. 3. 



1793 Trombidium — J. C. Fabricjus, Ent. syst. Tom. II, p. 403, X:o 21. 

 1805 Atax — id. Syst. Antliatorum p. 360. 



1831 — -45 Arrhenurus — C. L. Kocn, Deutschlands Crust. etc, Ii. 2, fig. 21. 

 1854 — Bruzelius, Beskr. 6. Hydrachn. som förek. i Skåne, p. 28, tab. II, lig. 9. 



Mas: Uorpus altissimum, miniaeeum. anticc emargiuatum, postice in appendicem, angulis rotundatis pro- 

 duetum, qiue a cetero corpore minus conspicue sejuncta est, quam apud species sequentes et qufe in medio 

 marginis posterioris bisinuati appendicula, apicc rotnndata et incisa, instrueta est; dorso gibbere magno praedito. 

 Internodium quartum pedum quarti paris processu carens. Longitudo 1,5 millim. (Tab. VII, tig. 1.) 



Hane: Kroppen är i följd af den stora knölen på ryggen mycket hög, så att dess 

 höjd är större än dess bredd; framtill är den afsinalnande med en liten intryckning 

 mellan ögonen, något innanför dessa stå korta, framåtriktade hår; å hvardera sidan, 

 straxt bakom fjerde epimerparet, synes en djupare intryckning, hvarigenom kroppens 

 öfvergång till det eljest från densamma föga skilda bihanget förmedlas. Detta bihang 

 slutar med tvenne korta, bakåt riktade, afrundade hörn. Midten af dess bakre kant 

 är något framskjutande och under försedd med ett mindre utåt och något nedåt riktadt, 

 tapplikt bihang (appendicula), som, från undre sidan betraktadt, visar sig nästan cylin- 

 driskt med afrundad spets, i hvilken synes en cirkelformig inskärning. Från öfre sidan 

 sedt, visar sig nämda bihang rännformigt med sina utåt förenade spetsar bildande 

 den cirkelformiga öppningen; midt i den rännformiga fördjupningen synes en liten 

 spetsig, bakåt riktad tagg; å hvardera sidan om bihanget står ett mot detsamma krökt, 

 starkt hår, nästan af bihangets längd, och pä hvart och ett af de trubbiga hörnen af 

 kroppens bakkant trenne hår, aftagande i längd utåt. Sedd från sidan, visar sig främre 

 delen af kroppen, just der ögonen stå, försedd med tvenne mindre knölar. Ofvan dessa 

 synes en tämligen betydlig intryckning, hvaröfver den stora, framåt afrundade, men tvära, 

 bakåt i höjd jämnt aftagande ryggknölen, hvilken upptager nästan hela ryggen, höjer 

 sig. På denna knöl löper den intryckta linien, som bakåt öfvergår till kroppens 

 sidor mellan deras intryckning och de afrundade bakkantshörnen. I bakre kanten, 

 något framom det mindre, tapplika bihangets bas, stå tvenne knölar och omedelbart 

 bakom dessa tvenne mindre, försedda med fina hår. 



Benen äro tämligen langa; första paret af kroppens längd, fjerde l / å längre, alla för- 

 sedda ined mycket täta, korta hår å sträcksidan samt längre ä böjsidan. Fjerde parets 

 fjerde internodie är längst, och lika lång som de båda följande internodierna tillsammans, 

 tjockast, utåt något kolfformig och på inre sidan försedd med talrika fina simhår, men 

 saknande process; femte internodien, som är mycket kort, är något smalare och lika- 

 ledes försedd med talrika simhår, sjette något längre än femte och betydligt smalare, 

 är jämnbred med liten, afrundad fördjupning i spetsen för de små klorna. De två främre 

 epimerparens yttre ändar äro tillspetsade och framstående, de inre afrundade, andra 

 paret skilda från tredje genom ett lika bredt mellanrum, som mellan de båda bakre 

 epimerparens inre ändar; fjerde epimerparet är ej ' \, gäng större än tredje, med de 



