KONGL. SVENSKA VET. AKADEMIENSHANDLINGAR. BAND. 17. N:G 3. 71) 



inre bakre hörnen utdragna och spetsiga; bakom dem står ett stigma. Midt emellan 

 de nämda epimerspetsarne och bakkanten ligger anus, bakom hvilken kroppen är 

 något nedtryckt. Labium, som är tydligt skild frän epimererna, bestar af två med 

 hvarandra förenade, nästan halfmånformiga delar med de spetsade främre ändarne 

 förenade genom en mjukare hinna. Mandiblerna hafva kort, nästan jämntjock corpus 

 med en kort, trubbvinklig förlängning baktill, med obetydlig fördjupning för musk- 

 lerna; den stora klon är ungefär hälften så lång som corpus, föga böjd och med en 

 liten fördjupning ä yttre sidan; från dess bas uppskjuter mot spetsen ett långt, smalt 

 bihang, nästan af klons längd. Palpema hafva i spetsen af den andra leden talrika 

 längre hår och på den fjerde ledens öfre sida fyra kortare; den kloformiga femte 

 leden är betydligt krökt. Färgen är hos hanen rödgul med mörkare anstryekning öfver 

 ryggen vid intryckningen å sidorna; bihang, ben, epimerer och palper gulbruna. Ögonen 

 äro mörkbruna. Längd 1,5, bredd 1, palper 0,25, första benparet 1,5, fjerde 

 1,7 millim. 



Femina: Corpus altissimum, late-ovatum, fere globosum, antice impressum, postice ferc rotundatum, 



dorsu requo, gibberibus carenti, rubro-fuscum. Longitudo 2 millim. (Tab VII, lig. 2.) 



Honan, som är större än hanen, har kroppen mycket hög, bredt äggformig med 

 en intryckning i främre kanten mellan ögonen, framför hvilka de vanliga håren stå; 

 bakkanten är bredt afrundad med en högst obetydlig intryckning å ömse sidor; här 

 sta två små hår å hvarje sida och i bakkanten fyra längre. Ryggen är jämn, saknande 

 knölar; den intryckta linien a ryggen är bakat försvinnande och innesluter ett nästan 

 cirkelrundt, stort ryggstycke. Första benparet är kortare än kroppens bredd; fjerde 

 lika långt som kroppen; alla försedda med täta hår och simhår såsom hos hanen; fjerde 

 parets femte internodie är här, som vanligt, längst. Epimererna och labium, som äro 

 ytterst fint granulerade, äro belägna längre inåt än hos hanen, och mellanrummet mellan 

 de två bakre gruppernas inre ändar är här bredt, nästan dubbelt bredare än mellan- 

 rummet mellan andra och tredje paren, fjerde parets epimerer, som äro V., gång bre- 

 dare än tredje, hafva de inre, bakre hörnen trubbiga och å den bakre kanten en obe- 

 tydlig, trubbig process. Labium är kort och bred. Palperna nästan bildade så som hos 

 hanen, men med glesare här och femte leden rakare. Gem rationsfältet ligger midt emellan 

 fjerde epimerparet och bakre kroppskanten; springan är mycket kort, omgifven af tvenne 

 glatta, halfcirkelformiga skifvor. Frän främre ändan af dessa utgår at hvardera sidan 

 en inåt tillspetsad, utåt jäinnbred och i ändan afrundad skifva, som är mycket fint gra- 

 nulerad. Till färgen varierar honan från mörkt rödbrun till gulröd, vanligen ined tvenne 

 mörkare fläckar, inom den intryckta rygglinien synes hos yngre individ på ryggen en 

 ljusare linea. Längd 2, bredd 1,3, första benparet 1,1, fjerde 2 millim. 



I min lilla redogörelse för Vestergötlands Hydrachnider 187(1 beskref jag honan, 

 hvilken hvarken Korn eller Bruzeliis sett, och nämde då äfven, att som jag anträffat 

 de båda könen i kopulation jag kunde vara fullt säker på, att ilen beskrifna formen 

 vore hona till A. pustulator. Kochs indelning af honorna visar sig genom denna upp- 

 täckt oriktig, tv enligt densamma skulle honan till A. pustulatoi hafva skarpa sidohörn. 



