88 C. I. NEUMAN, SVERIGES IIYDRACHNIDER. 



Femina: Corpus ovatuin, antice fere truncatum, postice rotundatum impressione utrimque iustructum, an- 

 gulis obtusis; fusco-virescens, maculis nigris. Longitudo 0,9 millim. (Tab. XI, fig. 4). 



Hona: Kroppen är tämligen hög, äggformig, framtill starkt afsraalnande, mellan 

 ögonen tvär, bakkanten i midten rundad, å ömse sidor försedd med en tydlig in- 

 tryckning, åt sidorna begränsad af trubbiga hörn; den intryckta rygglinien, som äfven 

 bakåt synes, innesluter en långsträckt, oval figur, som upptager större delen af ryggen- 

 A ömse sidor om den rundade bakkanten stå två längre hår, vid de trubbiga hörnen 

 tvenne kortare samt ett å hvarje sida. Benens första par är kortare än kroppens 

 bredd, det fjerde lika långt som kroppen; alla hafva å tredje internodien utomordent- 

 ligt långa, rätt utstående hår, mer än dubbelt så långa som internodien, jämte några 

 kortare; fjerde och femte internodierna äro besatta med täta och mycket långa hår å de 

 tre bakre paren. Epimerernas spetsar ej så framstående som hos hanen, andra paret 

 ovanligt breda i yttre ändan, genom ett obetydligt mellanrum skilda från tredje paret, 

 som ej äro bredare än andra, men mycket långsträckta; fjerde paret äro föga bredare 

 än tredje och ovanligt groft granulerade, mellanrummet mellan de båda bakre grup- 

 pernas inre ändar obetydligt större än mellan andra och tredje paren. Generations- 

 fältet ligger nära fjerde epimerparet; de glatta skifvorna äro långsträckta, halfmånfor- 

 miga, de omgifvande fint granulerade vingformiga skifvorna mycket långa, nående 

 nästan ut till kroppens sidor, främre sidan nästan rak, bakre något rundad, deras 

 bredd af de glatta skifvornas längd. Nära bakre kanten ligger anus, omgifven af två 

 stigmer. Till färgen är honan olivgrön med stora, oftast distincta, svarta ryggfläckar; 

 ben och palper stötande i gult. 



Hanen har jag ej anträffat, honan deremot vid Brobacka nära Skara, i Semsjön i 

 Gäseneds härad, i Vassbotten i Vestergötland samt i Jämtland i en bäck nära Östersund. 

 På alla dessa ställen sällsynt. 



9. Arrhenurus globator (Muller) C. L. Koch. 



Syn. 177G Hydrachna globator Muller, Zool. Dan. Prodr. p. 188, N:o 2242. 



1781 — — id., Hydrachnse etc. p. 27, tab. I, tigg. 1—5. 



1793 Trombidium variator J. C. Fabrkuus, Ent. syst. Tom. Il, p. 403, N:o 22. 



1805 Atax id. Syst. Antliatorum p. 369. 



1835 — 41 Arrhenurus globator C. L. Koch, Deutschlands Crust etc, Ii. 13, rigg. 22. 23. 



1854 — . — Bruzelius Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i Skåne, p. 31, tab. III, lig. :>. 



Mas: Corpus subrotundum, antiee paulum emarginatum, fere truncatum, postice in appendicem corpore 

 breviorem, apice quam basi latiorem, subtnincatum productum. Internodium quartnm pedum quarti paris pro- 

 cessum emittens. Sordide virens, maculis fuscis, minus distinctis. Longitudo 0,8 millim. (Tab. X, tig. 2). 



Hane: Kroppen är nästan rundad, framtill obetydligt intryckt, nästan rak, baktill 

 förlängd till ett bihang, som vid basen är smalt och lågt, utåt bredare, å midten högst, 

 derefter tämligen tvärt aftagande i höjd mot bakre ändan; denna är tvärt af huggen 

 med rundade hörn. Sedd frän yttersta kanten, synes denna liksom vara bildad af 

 tvänne lager; från hvardera hörnet af det undre lagret utgår rakt bakåt ett långt hår, 

 från hvardera hörnet af det öfre tvenne kortare. Ä sidorna sta framför basen af för- 

 längningen 6 ä 8 kortare hår. Hyggen, som framtill ar ganska hög, aftager sa små- 



