KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 17. NIO 3. 99 



ända slutar med en böjd spets, begränsande den ovanligt djupa urhålkningen för 

 musklerna. Klon är stark och obetydlig krökt, vid dess bas synes ett binnartadt bihang, 

 som ofta lätt skadas, då mandiblerna uttagas. Palperna äro ovanligt långa och tjocka 1 ); 

 de nå nästan till basen af törsta benparets sista internodie, och deras andra led är 

 dubbelt tjockare än samma benpar. Denna led är försedd med en lång, framåt riktad 

 konisk knöl, på hvilken sitter en kort, trubbig tagg. A öfre sidan af andra och tredje 

 lederna synas flere korta och styfva har samt i främre ändan af tredje leden tvenne 

 längre ; undre sidan af fjerde leden, som är nästan lika läng som andra och tredje till- 

 sammans, är framtill något concav; bakom denna eoncavitet stå två längre fina hår, 

 femte leden är liten och spetsig. Generationsfältet: Skifvorna äro försedda med tvenne 

 större stigmer i bakre ändan och ett i den främre; mellan dessa synas några få, mycket 

 små stigmer. Till färgen är denna art högröd, med föga distincta svarta fläckar. Pal- 

 per, ben, yttre ändarne af epimererna samt labium, blågröna. 



Längd 1,3, bredd 1,1, palper 0,95, första benparet 1, andra 1,2, tredje 1,3, fjerde 

 1,7 millim. 



En annan: Längd 1,8, bredd 1,6, palper 1, första benparet 1,25, andra 1,45, 

 tredje 1,5, fjerde 2 millim. 



Larverna hafva enligt Duges mycket nedtryckt kropp samt samma färg som det 

 fullvuxna djuret. 



Af mig blott anträffad i träsken a norra Öland, der den förekommer ganska 

 allmän.") I Skåne är den enligt Bruzelius ej sällsynt. 



2. Limnesia maculata (Muller) Bruzelius. 



syn, 177t> Hydrachna maculata Muller, Zool. Dan. Prodr. p. 197, N:o 2289 



1781 id. Hydrachnae etc, p. 81, N:o 48, tab. XI, fig. 3. 



1793 Trombidium maculatum J. C. Fabricius, Em. syst. II. p. 400, N:o 7. 

 1805 AUi.r maculatus id. Sys1 Antliatorura p. 366. 



1835 — 11 Limnesia maculata C. L. Koch, Deutschlands Orust, etc, Ii. 6, fig. 16. 

 — — oblonga id. ibid. h. ti. fig. IS. 



1854 — maculata Bruzelius, Beskr. ö. Hydr. som förek. i Skåne, p. 42, tab. IV, figg. 2- 5 



1865 Kramer, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden p. 312, taf. IX, fig. 21 a, b. 



Corpus altissimuro, ovatum, coecineum, maculis nigris. Pedes longiuseuli, aut colore corporis aut Hä- 

 vt eeutes; duo pari a anteriora pilis densioribus quain aptid specietn priecedentem instructa. Palpi longiuseuli. 

 p.rur ail linsiu articuli peuultimi peduin primi paris pertinentes, eorumquc fere crassitudine; articulus secundus 

 ■ i bbe ll- eonieo, retrorsum directo instructus. Lougitudo 1,5—2 millim. (Tab. XIII, fig. 2) 



Kroppen är ganska hög, äggformifj. Benen af medelmåttig längd; första pant 

 vida kortare än kroppens bredd, fjerde lika långt som kroppen. Epimerernas första 

 och tindra par mycket långa och böjda nedåt, h varigenom rummet mellan de fyra inre 

 epimerspetsarne här blir mycket obetydligare än hos föregående art. Tredje och fjerde 



') Då djurei simmar, håller del de långa palperna framåt och nedåt riktade, hvarigenom del för blotta 

 ögat synes vida längre och framåt starkt afsmalnande. Likaså /.. pard 



'-) I min uppsats öfver Vestergötlands Hydrachnider 1870 uppgafs, att den en gång anträffats i Horn- 

 borgasjön i Vestcigötland. Delta berodde dock pä ett misstag. 



