100 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDKACIINIDBR. 



paren likna samma par hos L. histrionica. Mellan andra och tredje paren synes utåt ett 

 större stigma. Labium liknar till formen föregående arts; å midten synas tvenne tydliga 

 stigraer. Mandiblernas corpus har bakre ändan nästan rak och viggformig; klon är 

 mycket mer krökt än hos föregående art. Palperna äro korta, nå till spetsen af 

 första parets fjerde internodie och hafva samma tjocklek som detta benpar. Andra 

 leden är försedd med en bakat riktad knöl, med en kort trubbig tagg. De glesa haren 

 å öfre sidan af undra och tredje lederna äru proportionsvis vida längre än hos före- 

 gående art. Genérationsfältet företer, jämfördt med föregående arts, ringa olikhet; hos 

 lianen, der det är 0,28 millim. långt och 0,30 bredt, äro stigmerna a skifvorna mycket 

 stora och af oregelbunden form; en mängd mycket små stignier synas mellan det främsta, 

 som ligger alldeles i spetsen af skifvan, och det andra, som ligger å dess midt; hos 

 honan är fältet 0,28 millim. långt och 0,20 bredt; de mindre stigmerna äro här vida 

 färre. Anus, som ligger närmare bakkanten af kroppen än generationsfältet, har ett 

 litet stigma ä hvarje sida. Till färgen är arten högröd med föga distincta svarta 

 fläckar; palper, ben och mundelar har jag oftast funnit hafva samma färg som kroppen, 

 stundom stöta de åter mera i gulrödt. 



Längd 1,8, bredd 1,4, första benparet 1, andra 1,3, tredje 1,4, fjerde 1,8, 

 palper 0,5 millim. 



Aggen äro ljust gulbruna, runda 0,20 millim. i diameter de läggas -10 ä 50 st. i 

 hvarje kaka och utkläckas efter 4 ä 5 veckor. 



Larverna hafva kroppen nedtryckt, oval, vid ögonen tvärt afsmalnande till en 

 afrundad förlängning, under hvilken ett stort rostrum sitter, baktill afsmalnar den 

 småningom till en kort spets. Å denna sitta två langa, raka hår och två korta samt 

 något längre utåt ett ä hvarje sida. De tre epimerparen ä hvardera sidan äro till 

 större delen sammanväxta med hvarandra och skiljas å kroppens midt endast genom 

 ett mycket smalt mellanrum. De bilda tillsammans en stor buksköld, som betäcker 

 hela undersidan utom en obetydlig del af yttersta bakkanten, der generationsfältet är 

 beläget. Detta delas af en kort springa, som är omgifven af två nästan halfmånfor- 

 miga skifvor utan stignier. Benen äro besatta med mycket glesa hår; klorna äro enkla 

 oeh föga krökta. Palperna, som synas vara treledade, sluta med en stark, böjd klo 

 och äro försedda med talrika hår, af hvilka ett ä andra leden sittande är mycket långt. 

 Ögonen, som ligga nära främre kroppskanten, äro stora och rödaktiga. Det främre är 

 betydligt större än det bakre. Vid hvardera paret synes ett långt bakåt bågformigt 

 böjdt, liar. Till färgen är den blågul, stundom nästan gulgrön med en gulhvit trian- 

 gulär fläek å ryggen; framför denna fläck står en mindre, violett. Under är den gul- 

 aktig med de främre epimerparen stötande i rödt; palper oeh ben äro gulhvita. 



Längd 0,3, bredd 0,18, palper 0,1, första benparet (),•'!, andra 0,3, tredje 0,4 millim. 



Ganska allmän i sjöar oeh åar med klart vatten i Uppland. Vestergötland, Skåne 

 oeh Blekinge. Gottland i lleide träsk oeh Öland i Borga träsk. 



Anm. Den af Korn och Bruzelius omnämda formen oblonga antog jag till en 

 början vara hanen, men dä jag för att förvissa mig härom afskilde den från den andra 

 lönnen, fann jag efter en veckas förlopp sidorna i den flaska, der oblonga förvarats, 

 fulla af äggkakor, hvaremot djuren i den andra flaskan ej lade några ägg. Jag måste 



