KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLTNGAK. BAND. 17. N:0 3. 105 



taga viela mindre än hälften af undre kroppssidan, hafva de båda främre paren raka, 

 smala och nästan jämnbreda med de inre spetsarne under labium långt skilda. Mellan- 

 rummet mellan tredje parets inre spetsar är mindre. Labium är mycket kort och i 

 bakre kanten bredt afrundad. Palperna äro mycket långa, nående till basen af första 

 benparets sista internodie, samt dubbelt tjockare än detsamma; å andra och tredje 

 ledernas öfra sida stå några korta hår. Generations/nitets skifvor äro mycket korta och 

 breda, hvarigenom fältet blir dubbelt sä bredt som långt. De två stigmerna äro mycket 

 stora och upptaga nästan hela skifvan. Till färgen är den hvit, genomskinlig och för- 

 sedd med stora, distincta, svarta fläckar. Ögonen röda. 



Längd 0,50, bredd 0,46, palper 0,30, första benparet 0,40, andra 0,50, tredje 0,53, 

 fjerde 0,69 millim. 



Af denna synnerligen vackra art har jag blott erhållit tre exemplar i Semsjön 

 i Gäseneds härad i Vestergötland. 



Genus 16. EYLAIS Latreille 



Syn. 1796 Eylais Latreille, Precis des Caractéres des Insectes p. 182. 



1842 — C. L. Koch, Uebersicht des Arachnidensystems, h. 3. p. 33. 



1854 — Bruzelius, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i Skåne, p. 51. 



187 G — Kramer, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden p. 313. 



Corpus lceve, molle, ovatura, depressum. Pedes longiusculi, par priraura pilis densis brevibus, sectindum 

 et tertiura pilis densis et longis natatoriis, quartura pilis densis et perbrevibus instructum, pilis autem nata- 

 toriis pinne enrens. Palpi longiusculi, articulis tribus prirais crassis brevibusque, quarto longissimo, tereti, in 

 medio crassissimo, qninto parvo, obtuso, apice pilifero; avticuli secundus — quartus pilis densis sed brevibus 

 instructi. Duo paria oeulorum approximata; bini utriusque lateris inter se proximi. 



Kroppen är äggformig, nedtryckt; kroppsbetäckningen mjuk, sammetslik. Benen 

 af medelmåttig längd, fjerde paret saknar alldeles simhår. Palperna äro för detta slägte 

 särdeles utmärkande; de tre första lederna äro korta och tjocka, fjerde längst och 

 nästan spolformig, femte liten och i spetsen försedd med flera korta, styfva hår. De 

 båda ögonparen äro belägna nära hvarandra. De af Korn upptagna fem arterna anser 

 jag, i likhet med Bruzelius, böra förenas till en enda. 



Eylais extendens (Muller) Latreille. 



Syn. 177(1 Hydrachna extendens Muller, Zool. Dan. Prodr. p. 100, N:o 2272. 



— id., Hydrachnse, p. 62, tab. X, fig. 1. 



— J. C. Fabricius, Eut. syst. Tom. IL p. 406, N:o 24. 



— id. Syst. Antliatorum p. 372. 

 — ■ Latreille, Precis des Caractéres des Insectes p. 182. 



Dugés, Kemarques sur la famille des Hydrachnés in Aunales dis Seiences nat. 



Seconde serie, Tora. I, p. 156. 



C. L. Koch, Deutschlands Crust. etc, h. 14, figg. 21, 22. 



Bruzelius, Beskr. ö. Hydraclm., som förek. i Skam- p. 52, tab. 5, Lltl: . 6 — 10. 



— P. Kramer, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden, p, 313, taf. IX, lig. 22. 



Corpus rubrum. Longitudo 4 — 5 millim. (Tab. XIII, lig. 1). 



K. St. V. i \i. Flandl Bind. 17. N:o • '4 



