106 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 



Den mjuka kroppsbetäckningen visar vid starkare förstoring mycket täta, vågfor- 

 formigt och nästan parallelt löpande, utomordentligt fina linier, mellan hvilka mycket 

 små ringformiga figurer synas. Epimerernas betäckning, som är hårdare, visar en nät- 

 formig teckning med långt utdragna maskor. A labium, palper och ben äro dessa 

 mer fyrkantiga eller rundade. Benen, som äro af medelmåttig längd, hafva första paret 

 kortare än kroppsbredden, fjerde längre än kroppen; de tre första paren hafva korta 

 och tjocka internodier, utom den yttersta, som liksom hos fjerde paret är smal och 

 kortare än näst föregående internodie; fjerde parets äro längre och något smalare. 

 Första parets äro försedda med mycket täta, korta hår å öfre sidan samt något längre, 

 glesare å den undre; andra och isynnerhet tredje parets äro å undre sidan försedda 

 med täta simhår vid tredje, fjerde och femte internodierna; fjerde parets sakna alldeles 

 dessa och äro å så väl öfre som undre sidan försedda med korta hår. Den sista inter- 

 nodien är högst obetydligt afsneddad och försedd med mycket starka och föga krökta 

 klor. Epimererna äro små, fjerde paret minst, inåt tillspetsade samt der obetydligt be- 

 rörande andra paret; mellanrummet mellan andra och tredje paret jämnbredt, smalare 

 än tredje parets bredd. Mellanrummet mellan de fyra parens inre spetsar bakåt vida 

 bredare. Labium är framtill förlängd till ett slags kort och tjockt rostrum, å hvars 

 midt synes den något utstående, runda munöppningen, som är omgifven af en krans af 

 fina korta hår. Uttagen och särskildt preparerad, visar labium bakom palpernas vid- 

 fästningspunkt en lång, smal och nästan jämnbred process å hvarje sida, hvilken ungefär 

 midt emot munöppningen bildar en nästan rät vinkel mot den öfriga delen af labium. 

 Denna, som i bakre ändan är inskuren, slutar med tvenne, parallelt med nämda processer 

 löpande, korta spetsar. Mandiblernas corpus är ovanligt lång och smal, i bakre ändan 

 obetydligt tjockare samt något böjd. Klon, som är nästan så bred som främre ändan 

 af corpus, är kort, trubbig och krökt; till färgen är den mycket mörk, nästan svart- 

 brun och synes, ofta utsträckt ur munöppningen, som en mörk punkt. Palperna hafva 

 de två första lederna mycket korta (deras diameter är större än längden), tredje är utåt 

 mycket tjockare, kolfformig, fjerde ungefär af samma längd som de tre första till- 

 sammantagna, spolforinig, femte smal och trubbig, af tredje ledens längd. Den första 

 leden saknar hår, andra har ett å undre och tvenne å öfre sidan, tredje å främre delen 

 af undre sidan försedd med talrika, tätt sittande hår och å öfre med fem, fjerde å öfre 

 och undre sidan med i rader sittande talrika hår, femte har några få hår vid basen, 

 men i spetsen fem k sex tätt sittande, starka. Alla dessa hår äro korta. Generations- 

 fältet, som ligger mellan andra paret epimerer är mycket litet, springan, som är kort, 

 oingifves af tvenne chitinösa, glatta, smala skifvor. A hvarje sida sitter ett mycket 

 litet stigma. Anus är stor och rund och ligger mellan fjerde paret epimerer. Do 

 två ögonparen ligga nära hvarandra och det bakre ögat mycket nära det främre; 

 de äro belägna i en rektangulär chitinartad skifva, som nästan alldeles innesluter dem, 

 och livarigenom de blifva alldeles orörliga; cornean är mycket liten. Någon skilmid 

 mellan könen har jag ej kunnat finna. Till färgen är arten röd, stundom ljusare; (yngre) 

 stundom mörkare (äldre). 



