112 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDHACHNIDER. 



mörkröd ofvantill med stora svarta fläckar, som vanligen bilda ett bredt, framtill af- 

 brutet oregelbundet band längs midten af ryggen. Palper, rostrum och ben röda. 



I sina rörelser är den ej så snabb som föregående. 



Ganska sällsynt vid Björkelund och Brobacka nära Skara, Gotland vid Kinner. 



Genus 19. HYDRODROMA C. L. Koch. 

 Syn. 1842 Hydrodroma C. L. Kouh, Uebersicht des Arachnidensystems, h. 3, p. 32. 



Corpus lieve, molle, ovatura, parva altitiidine. Pedes, primo pari excepto, longiores, par primum pilis 

 brevibus densissimis iustructi, paria cetera quum tales pilos, tura delisos et longos pilos natatorios, internodiis 

 quarto quintoque aftixos, gerentia. Labiuiu in rostrum, palpis duplo brevius, productum. Palpi longiusculi; arti- 

 culi tres primi eadem fere inter se longitudine, a primo ad tertiura crassitudine crescentes, quartus longissiraus, 

 iis raulto gracilior, cura quiuto parvulo forcipera formans. Oculi bini utriusque lateris prosimi; duo paria distantia. 



Detta slägte, som står närmast Hydrachna, skiljer sig dock lätt derifrån genom 

 sitt korta rostrum, som icke är hälften så långt som palperna, sin obetydliga höjd samt 

 palpernas och generationsfältens olika bildning. Blott en art är hos oss anträffad. 



Hydrodroma rubra (De Geer, C. L. Koch 1 ). 



Syn. 1778 Acarus aqicatiats ruber De Geer, Mémoires etc, Tom. VII, p. 141, pl. 9, figg. 3 — 11. 

 ? 1835 — 41 Hydrachna punicea 0. L. Kocu, Deutschlands Crust. etc., b. 14, figg. 8, 9. 

 ?1842 Hydryphantes puniceus id. Uebersicht des Arachnidensystems p. 14. 



1870 Hydrodroma nmbrata Neuman, Vestergötlands Hydrachn. i Öfvers. Vet. Akad. Förh. N:o 2, p. 110. 



Corpus rubrum supra, margine anteriorem inter oculos scuto quodam capilali ornatum. Longit. 2 millim. 

 (Tab. XIV, fig. 1.) 



Kroppen är äggrund, af obetydlig höjd, kroppsbetäckningen mjuk, synes vid 

 obetydlig förstoring glatt, men visar sig vid starkare vara mycket fint granulerad, 

 likaledes rostrum, palper och ben; nära framkanten, midt emellan ögonen, synes en 

 sköldlik ehitinös skifva, som framtill är afrundad, å sidorna inbugtad samt i bakre 

 kanten utlöper i tvenne spetsiga hörn. Benens första par ej obetydligt kortare än 

 kroppens bredd och försedt med synnerligen talrika, korta, styfva hår, som mot 

 spetsarne af andra och tredje internodierna stå i krans; andra paret lika långl 

 som kroppens bredd med glesare, längre hår i spetsen af fjerde och femte inter- 

 nodierna; sista internodien obetydligt kortare än den näst föregående, med en 

 mycket liten, nästan rundad urhälkning för mottagande af de små enkla klorna. 

 Första paret epimerer gränsa intill rostrum; deras inre spetsar äro ej långt skilda. 

 Andra paret obetydligt bredare och kortare. Mellanrummet mellan detta och tredje 

 paret af det senares bredd. Dessa epimerer äro lika breda som andra paret och 

 nästan jämnbreda. Fjerde paret, som utåt äro dubbelt bredare än tredje, äro inåt 

 lika spetsiga som detta par, nästan triangulära. Rostrum, som ej är hälften så 



') Då jag ej anser Kochs slägten Hydrodroma och Hydryphantes generiskt skilda, har jag föredragit 

 det förra släktnamnet. 



