ELŐSZÓ. 



XI 



VORWOBT. 



vezérelvben, a mely biztos kalauzom lehetett, a 

 mely megóvhatott, nehogy munkáin, végeredményé- 

 ben a magyar közmívelödési törekvések áramlatára 

 nézve talán meddővé váljék. 



Mindenek előtt tisztáim jöttem az iránt, hogy 

 egy, a magyar szakirodalomban eddig alig érintett 

 szak bevezetése forog fönn; továbbá az iránt, hogj 

 e munka a szigorú szakszerűség száraz formájában 

 adva. nem számíthatna akkora körre, a mekkorára 

 minden magyar vállalatnak törekednie kell. 



Már jó eleve is abban állapodtam meg, hogy a 

 munkát Ivet szakaszra osztom : egy általánosra és 

 egy speciálisra; hogy az általános szakaszban a 

 sok tekintetben igen vonzó életmódot, jelesen annak 

 a müösztönre vonatkozó részét tüzetes fejtegetés 

 tárgyául fogom tenni; hogy a specialis részben is 

 igyekeznem kell a biológiának és elterjedésnek mind 

 azon jelenségeit felhasználni, a melyek, határozott 

 tanúság mellett, a rendszeres fejtegetésekkel járó 

 szárazságot ellensúlyozni képesek. 



Az lévén föczélom, hogy a szakismeretet adott 

 viszonyok között megkedveltessem és terjeszszem, a 

 mondottakon kivid arra is törekedtem, hogy a tár- 

 gyalásra kitűzött szakot a culturnépek irodalmában 

 felkeressem, és — eltekintve a rendszeres rész tiszta 

 szakszerűségétől, mely ebben az irodalomban fog- 

 laltatik — a közmívelödés szempontját sem ejtsem 

 el s igv lehetőleg tisztán lássam az utat, a melyet a 

 szak megfutott, a mig mai magaslatát elérte. 



Többek között feltettem magamnak azt a. kér- 

 dést : hogyan van az, hogy az elszigetelt, kis svéd 

 nemzet, a természeti tudományokban egyszer foglali 

 állását maié- is megtartotta, sőt némely szakok míve- 

 lésében épen előnyben van, olyanban, amely előtt 

 a culturnépek legnagyobbjai is tisztelettel meg- 

 hajolnak? 



Tanulmányozása a svéd irodalomnak, a mely a 

 pókokkal foglalkozik és Clbrck KÁRoLv-tol (17Ö7.I 

 kezdve Thorell T. tanárig |1S7Ö.) szakadatlan sor- 

 ban tart, azt a tagadhatatlan tanúságot szolgáltatta, 

 hogy a nemzeti szellem megőrzése, a hazaszeretet 

 melege mindig tényező volt benne, lelket es ösztön- 

 zőjét képezé a törekvéseknek. 



welches mich davor zu beschützen vermochte, dass 

 meine Ariiéit in ihrem Endresultate für die Strö- 

 mung der ungarischen Culturbestrebungen nicht 

 etwa unfruchtbar bleibe. 



Vor Allem war es mir klar, dass es sich um die 

 Einführung eines Faches handle, welches bis jetzt 

 in der ungarischen Literatm' kaum berührt wurde; 

 ferner, dass die Arbeit, in der trockenen Form der 

 strengen Fachmässigkeit gegeben, nicht auf einen 

 so grossen Kreis rechnen konnte, wie solcher das 

 Bestreben eines jeden ungarischen Unternehmens 

 bilden soll. 



Ich war gleich im Vorhinein dazu entschlossen, 

 die Arbeit in zwei Theile zu theilen: in einen all- 

 gemeinen und in einen speciellen Theil; dann auch 

 dazu, da-- ich in ersterem die in vielfacher Hinsicht 

 so sehr interessante Lebensweise, ganz besonders 

 aber ihren, auf den Kunsttrieb bezüglichen Theil zum 

 Gegenstände einer eingehenden Erörterung machen 

 werde, — endlich habe ich auch bestimmt, dass ich 

 mich bestreben muss, die Erscheinungen der Lebens- 

 weise, der Verbreitung, auch im speciellen Theile 

 anzuwenden und in diesen ein Gegengewicht zu 

 suchen .neuen jene Trockenheit, welche den systema- 

 tischen Erörterungen anhaftet. 



Nachdem es mein Hauptziel ist. die Fachkennt- 

 niss unter gegebenen Umständen zu verbreiten, so 

 habe ich mich bemüht, mein gewähltes Fach in der 

 Literatur der Culturvölker aufzusuchen, und war 

 bestrebt — abgesehen von der reinen Fachmässig- 

 keit des in dieser Literatur enthaltenen systemati- 

 schen Theiles - - den culturhistorischen Lauf zu 

 erfassen, welchen das Fach durchmachte, ehe es 

 seine heutige Hohe erklommen hat. 



Ich habe mir unter Anderem die Frage gestellt : 

 wie es kommt, dass die abgeschiedene, kleine schwe- 

 dische Nation ihre Stellung, welche sie in der Natur- 

 geschichte einmal einnahm, bis heute behielt, ja 

 sogar, dass sie in der Förderung einzelner Fächer 

 einen Vorrang bekundet, welchen selbst die mäch- 

 tigsten Culturvölker anerkennen müssen'.' 



Das Studium der schwedischen Literatur, welche 

 die Spinnen behandelt und von C. Cleeck (17ö7i 

 bis zu Professor T. Thoisell (1875) in ununterbro- 

 chener Leihe folgt, hat mir die Lehre enthüllt, dass 

 die Wahrung des nationalen (leistes, die Wärme der 

 Liehe zum Vaterlande immer die Haupttriebfeder, 

 die Seele und den Sporn der Bestrebungen bildeten. 



