ELŐSZŐ 



XV 



VORWORT. 



Ez meggyőződésem, a melyet az sem ingathat 

 meg, hogy a legközelebbi múltban akadt egy nemei 

 testület ' . mely némely nyelveket. - - köztük a 

 magyart is — kizárta a tudományban számbavehe- 

 tök sorából! 



Ha ezt az eljárást az illetékesség szempontjából 

 veszszük, a végeredmény csali az lehet : hogy nem 

 képzelhető oly testület, a mely a positiv tényeket 

 es igazságokat eldeeretálja, csupán azért, mivel azok 

 oly nyelven tárgyaltatnak, a melynek elsajátítása 

 az illető testület többségének tahin kényelmetlen. 



Én azt tartom, hogy e testület meg csak a 

 német tudomány nevében sem határozhatott, azt 

 pedig kereken tagadom, hogy egész Európa es Ame- 

 rika nevében is érvényesen határozhasson. 



A valódi szellem a positiv tényeket, az igazságot 

 keresi, ott veszi, a lml található, s nem is ütközik 

 meg a közegen, a nyelven, a mely a positiv ténye- 

 ket es igazságokat közvetíti. 



A XIX. század második felében a mondott 

 határozat egy vastag anachronismus. 



(ily idillien, a melyben tapasztaljuk, hogj a leg- 

 élesebb elmék egész életöket a hieroglyphek, az 

 ekimsok kibetüzésére fordítják, a végre, hogy az e 

 jegyekből folyó positiv adatokat a közmívelődés tör- 

 ténelme számára megmentsek, érvényesítsék, lehe- 

 tetlenné válik oly közmívelödési közegeknek az elde- 

 cretálása, a melyek élnek, hatnak s a korszellem 

 színvonalára törekednek. Ez kétségtelen. 



Az igazi vizsgáló, a ki a Montblanc s az öldöklő 

 égöv akadályaival bátran megküzd, soha sem fog 

 visszarettenni egy nyelv tanulásától, mindaddig, 



a mig e nyelv tényeket es igazságokat közvetíteni 

 képes. 



Az bizonyos, hogy csekély számunknál s ele- 

 münk idegenségénél fogva saját feladatunk, hogy a 

 figyelmet magunkra vonjuk s ennek közvetítése vé- 

 gett más nyelvekhez is folyamodjunk; mert nem 

 árt a svédeknek sem, hogy egy Tiiorell angolul, 

 Stíl francziául, Westring németül védi a svéd 



* A német entomologusok gyüléae. 



Das ist meine Ueberzeugung, welche selbst durch 

 den Umstand nicht erschüttert wird, dass sich in 

 jüngster Vergangenheit eine deutsche Körperschaft 

 fand, welche gewisse Sprachen, darunter auch die 

 ungarische, aus der Reihe derjenigen gestrichen hat. 

 welche in der Wissenschaft Geltung haben sollen! 



Wenn wir dieses Verfahren vom Standpunkte 

 der Competenz betrachten, so kann das Endresultat 

 nur folgendes sein : eine Corporation, welche posi- 

 tive Thatsaehen und Wahrheiten nur deswegen liin- 

 wegdecretirt, weil dieselben in einer Sprache behan- 

 delt werden, welche der Majorität dieser Corporation 

 vielleicht unbequem ist — ist undenkbar. 



[eh halte dafür, dass die betreffende Körper- 

 schaft nicht einmal berechtigt war im Namen 

 Deutschlands zu beschliessen, und das leugne ich 

 mit ganzer Entschiedenheit, dass sie berufen gewe- 

 sen! wäre im Namen Europas und Americas Be- 

 schlüsse zu fassen. 



Der wahre Geist sucht und nimmt die positiven 

 Thatsaehen und Wahrheiten dort, wo sie zufinden sind 

 und stosst sich nicht an dem Medium — der Sprache, 

 welche diese Thatsaehen und Wahrheiten vermittelt. 



In der zweiten Hälfte des neunzehnten .Jahrhun- 

 derts liildet der angeführte Beschluss einen -rohen 

 Anachronismus. 



In einer Zeit, wo wir es erfahren, dass die schärf- 

 sten Geister ihr ganzes Lehen der Entzifferung der 

 Hieroglyphen und der Keilschrift zu dem Zwecke 

 opfern, damit sie die. diesen Zeichen innewohnenden 

 positiven Satze für die Geschichte der Civilisation 

 retten, zur Geltung bringen: in dieser Zeit wird es 

 zur Unmöglichkeit solche Pactoren der Civilisation 

 hinweg zu decretiren, welche leben, wirken und das 

 Niveau des Zeitgeistes zu erreichen streben. Der 

 wahre Forscher, der die Hindernisse des Montblanc 

 und der todtbringenden Zonen muthig bekämpft, wird 

 nie zurückschrecken vor dem Erlernen einer Spra- 

 che, so lange als dieselbe Thatsaehen und Wahrhei- 

 ten zu vermitteln im Stande ist. Das ist wohl klar. 



Das ist nicht zu bezweifeln, dass uns selbst - 

 mit Rücksicht auf die geringe Zahl und das fremde 

 Wesen unseres Elementes, die Aufgabe zufallt, die 

 Aufmerksamkeit auf uns zu lenken, und dass wir 

 uns zu diesem Behüte auch anderer Sprachen bedie- 

 nen sollen. Es schadet den Schweden nicht, wenn 



* Die Versammlung deutscher Entomologen. 



