AZ IRODALOM. 



15 



1>1E LITERATUR. 



csak egy ritkásat, leginkább a sövények tövében. 

 Szövetét mindig üregbe készíti, s az üreg szájában 

 ülvejesekedik. 1 Mégegy faj létezik, sez a legnagyobb 

 a művészetben. Elébb a batárok felé feszíti fonalait, 

 azután meghatározza a fonalkeret közepét, s innen 

 búzza a fonalakat. Nyugvó belyét másutt keresi, 

 prédáját azonban a háló közepén ülve lesi. Prédáját 

 befonja, a háló közepébe viszi, s ha éhes, rögtön 

 kiszívja, ha nem éhes, akkor elébb megigazgatja a 

 hálót. IIa hálója elszakadt, akkor nap Kelte és 

 nyugta táján, tehát a vadászai legalkalmasabb ide- 

 jében, ismét ujat készit. 2 



Még két míívészfaj létezik. Az egyik a szövet 

 alján függve lesekedik, a másik egy kis üregbe rej 

 tőzve \ igyáz. 



üzöcö anyag. A pókok a szövő anyagot nem bel 

 sejükből, hanem külsejükről adják, mintha pólyá- 

 ból vetkeznének. 



Klleniségelc. Néhány darázsféle, az ügynevezett 

 Ichneumonok, elfogják s megölik a pókot, a falak 

 lyukaiba viszik, hogy hulláikba rakhassák le tojá- 

 saikat (igen szép és meglepően hű észlelet). 



1s6 1Nycandri CoLOPHONn Theriaea. Ed. Schneider Lítj- 



Kr. L 



ll,,tt ' siae 1816. 



A mérges kígyókról, marásuk gyógyitásáról írva,, 

 áttér a mérges phalangiumokra, melyek közül az 

 «agrostes» az, mely legyekkel és méhekkel táplál- 

 kozik (valószínűleg egy Tarantula). Marását nem 

 tartja veszedelmesnek. 



3 ! |C. Plinius Secundus (az öregebbik) C, Plinii S. natu- 

 utánl la ^ s históriáé libri xxxvii. Ed. GRONowLeyd. 1669. 

 A szellemdús és szorgalmas gyűjtő Aristotelest 

 és Nycandert használta forrásául, s a pókra nézve 

 uj észlelete nincsen ; ellenben ferdítés található, 

 így a párzásnál kihagyta a körülményt, hogy ez 

 «elfordított» háttesttel történik. Azt is visszájára 

 adja, hogy szép napokon nem szőnek, borús napo 

 kon igen is; ez megfordítva áll. Azt is állítja, hogy 

 egy beomló házban a beomlást a pókhálók leesése 

 előzi meg. 



3 '>MAeliani de animalium natura. Ed. (íessner 1691. 

 í^' 1 i Azt állítja, hogy az emberek szövőművészetét Er - 

 " l11 " gané fedezte fel, a pókok pedig művészetöket a ter- 

 mészettől bírják. A szövőanyagot testök belsejéből 



1 Tarantula. 



2 Keresztes i»''k. 



136 



.1. v 

 Chi' 



•2:s— 

 7'.i ii. 

 ehr. 



3. 



.ihii. 



andere macht nur ein schütteres am Fusse der 

 Zaune. Dir Gewebe verfertiget sie immer in Höh 

 hingen, in deren Mündung sie dann lauernd sitzt. ' 

 Es gibt noch eine andere Art. und diese ist in der 

 Kunst die grösste. Zu Anfang zieht sie die Faden 

 nach den Grenzen, dann bestimmt sie die Mitte 

 des Rahmens und zieht von hieraus die Faden. 

 Ihren Ruheort nimmt sie ausserhalb des Netzes, 

 ihren Raub verzehrt sie aber auf dem Netze. Ihre 

 < Ipfer spinnt sie ein und schleppt sie dann in die 

 Mitte des Netzes, und wenn sie hungert, so wird das 

 Opfer sogleich ausgesogen, wenn nicht, so bessert 

 sie zuerst das Netz aus. Wird ihr Netz zerrissen, 

 so macht sie zur Zeit des Sonnenauf- und Unter 

 ganges, also zur Jagdzeit, ein neues Netz. 2 



Es gibt noch zwei Arten von Künstlern. Die 

 eine lauert auf der unteren Flache des Netzes, die 

 andere in einer kleinen Höhlung. 



Spinnstoff'. Die Spinnen geben den Spinnstoff 

 nicht aus dem Inneren, sondern von der ausseien 

 Flache des Körpers wie eine Mulle von sich. 



Feinde. Einige Wespen, die sogenannten Ich 

 neumon, rauhen und tödten die Spinne, schleppen 

 sie in die Locher der Mauern, wo sie dann in die 

 todten Leiber ihre Eier ablegen. 

 \Nycandri Colophonii Theriaca. Ed. Schneider. Lip- 

 I siae 1816. 



Feher giftige Schlangen und über die Heilung 



des Bisses schreibend, übergeht er zu den giftigen 



Phalangien, worunter «Agrostes™ sich von Fliegen 



und Bienen ernährt (wahrscheinlich eine Tarantel ). 



Ihren Biss hält er für nicht gefährlich. 



\C. Plinius Secundus (der Aeltere). C. Pltnii Secundi 



' naturalis bist, libri xxxvn. Ed. Gronow. Leyd. 1669. 



Der geistreiche und deissige Sammler benutzte 



als Quellen Aristoteles und Nycander und hat 



über die Spinne keine neue Beobachtung; dagegen 



finden sich Verdrehungen vor. So hat er bei der 



Paarung den Umstand, dass diese mit abgewende 



fern Hinterleihe geschieht, hinweggelassen. Auch 



das gibt er verkehrt, dass die Spinnen an schonen 



Tagen nicht, an trüben dagegen wehen: eben das 



Gegentheil ist richtig. Fr behauptet auch, dass 



dem Einstürze eines Hauses das Herabfallen ihr 



Spinnengewebe vorangeht. 



IAeliani de aninialium natura. Fd. Gessner 1691, 



Í Er behauptet, dass die Webekuiist des Menschen 



viin Ergane erfunden wurde, die Spinnen dagegen 

 diest' Kunst von der Natur erhielten. Den Spinnstoff 



1 Tarantel . 

 •2 Ereutzspirjni 



