AZ ALAK ÉS KI LSŐ SZERVEZETE. 



DIE GESTALT IND 1111"; ÄUSSERER l\l 



A légzés szerve, mely két fedett tiidöfélböl 3. ábra 

 /,./,. és 13. ábx&kf, /f/' (az Epeira quadratánál) — áll, anye- 

 lecskétől kétoldalt terül el, rendesen kissé kidomborodó, 

 ;i fedőzete majd hártyaszerű s ilyenkor sima felületű, 

 majd kemény s ilyenkor sajátságos véséseket mutat, 



13. ábra kf, 14. ábra (az Epeira quadrata tüdőfedő 

 jenek balfele igen erős nagyításban) e kidomborodó, 

 rojtosan elhelyezett alakzat, kopoltyúra emlékeztet, s 

 valószinű, hogy az alatta fekvő légcsövek csoportosulásá- 

 tól függ. 



A léi/zö rés (inna, némelyeknél plica) a tüdő alatt 

 és a test tengelyét harántul metszve nyílik — i. tábla 

 3. ábra u>. 13. ábra l,n — két sarka rendszerint kissé 

 kitágul 1 , szélei rendesen kemény állományból valók. 

 1''. résen át érintkezik a tüdő a külső levegővel. A lég i i 

 szervnek e berendezése az alakok során igen elterjedett, 

 eltérései némely alrendek egyes családjainál ismeretesek. 

 Az eltérések közzé tartozik a Dysderoidáké — i. tábla 

 15. ábra (a Harpactes rubicundus légzőszerve) lml << a 

 nőstény ivarszerve, n a tüdőfelek, k a. légzőrés, /»/, lm 

 kettő helyett négy stigma; továbbá az Argyronetináké 

 Hi. ábra, lml "<j a nőstény ivarszerve, un. a tüdőfelek, 

 k a légzőrés, / egy hátrább fekvő terjedelmes stigma. E 

 sajátlagos berendezés úgylátszik az illető alakok élet- 

 módjával összefüggésben van. a mennyiben a Dysderoi- 

 dák igen szűk hülyéken --az Argyronetinák épen a 

 vízben élnek, mi a légzés oekonomiájára s igy az illető 

 szervek szerkezetére is befolyással van. A Dysderoidák 

 stigmáinak berendezése legelébb is egy kemény keretet 

 tüntet föl, melyben egy lapba sorakozott, igen tömötten 

 álló finom csövecskék nyílnak — 1 7. ábra, melyek azután 

 az alattuk fekvő tágas üregbe vezetnek; az e csöves 

 laphoz alkalmazkodó, szembetűnően harántcsikos izmok 

 — is. ábra — arra látszanak mutatni, hogy a stigmák 

 kinyithatok és bezárbatók. 



A nőstényeknél, még pedig a légzőrés felett és a 

 tüdőfelek között helyezkedik el az ivarszerv, melyet 

 zárnak nevezek (Epigyne Koch, vulva Thorell, sarum 

 Menge szerint) 3. és 13. ábra E, mely, úgy mint a hím 

 ivarszerve is, a fajok során szerfelett nagy változatos- 

 ságot, s a lüm ivarszervének kettős voltáboz képest, szin- 

 tén kettős nyilast mutat : a változatosság nagysága és 

 feltűnő voltánál fogva igen fontos megkülönböztető jegyet 

 szolgáltat. Az Epeiroidák legnagyobb részénél a volta- 



1 Bertkau Bzerint valódi stigmák. 



|)as Athmungsorgan, welches an- zwei bedeckten 

 Lungenhälften - Figur 3 klc und Figur 13 kfkf (von 

 Epeira quadrata) besteht, ist zu beiden Seiten des 

 Stielchens ausgebreitet, gewöhnlich etwas convex, seine 

 Bedeckimg ist bald hautartig und dann glatt, bald hart 

 und dann mit eigenthümlichen Sculpturen bedeckt 

 Figur 13Ä/, Figur I í (der linke Lungendeckel von Epeira 

 quadrata, sein 1 stark vergrössert) diese erhabenen, 

 fransenförmig geordneten Gebilde erinnern an Kiemen, 

 und es ist wahrscheinlich, dass sie von der Gruppirung 

 der Luftröhren (Tracheen) abhängen. 



Die Athmungsspalte (rima, nach Anderen plica) 



öffnet sieb unterhalb der Lungen und ist zur 1 gen 



achse des Körpers quer gestellt Tafel i Figur 3 hí, 

 Figur 13 /••», ihre beiden Winkel sind gewöhnlich erwei- 

 tert, 1 ihre Ränder bestehen gewöhnlieh aus harter Chi 



ti asse. Durch diese Spalte communich-t die Lunge 



mit der äusseren Luft. Diese Organisation des Ath- 

 mungsorganes ist in der Keibe der Arten sehr verbreitet, 

 Abweichungen davon sind in einigen Familien einiger 

 Unterordnungen bekannt. Zu den Abweichungen gehören 

 jene der Dysderoiden, Tafel i Figur lő (von Harpactes 

 rubicundus), wo o der Geschlechtstheil des Weibchens, 

 ii die Lungenflügel, k die Athmungsspalte, Im, Im statt 

 zwei, vier Stigmata sind; ferner bei Argyroneta, Figur 16, 

 wo oo der weibhche Geschlechtstheil, nn die Lungenflügel, 

 k die Athmungsspalte, / ein weiter rückwärts hegendes, 

 ausgedehntes Stigma sind. Diese eigentümliche Ein- 

 richtung scheint mit der Lebenweise der betreffenden 

 Formen in Verbindung zu stehen, insoferne als die Dys- 

 deroiden in sehr engen Oertlichlieiten, die Argyronetinae 

 geradezu im Wasser leben, welches auf die Oekonomie 

 des Athmens und also auch auf den Dan der bereifenden 

 Organe von Einfluss ist. Der Bau der Stigmen beiden 

 Dysderoiden zeigt vor Allem eine harte Einfassung, in 

 welcher dann in eine Ebene gereihte, sehr dicht stehende 

 feine Röhrchen münden — Figm- 17, welche in eine im 

 Inneren liegende geräumige Höhlung führen; die an diese 

 röhrige Platte angehefteten, auffallend quergestreiften 

 Muskeln, Figur 18, scheinen darauf zu deuten, dass che 

 Stigmen geöffnet und geschlossen werden können. 



Bei den Weibchen, und zwar oberhalb der Athmungs- 

 spalte und zwischen den Lungenhälften, hegt der Ge- 

 schlechtstheil, welchen ich das Schloss nenne (Epigyne 

 Koch, vulva Thorell, saruin, Schloss Menge) Figm - 3 

 und lő E, welches ebenso wie das Geschlechtsorgan 

 Mannes in der Reihe der Arten eine sehr grosse Ver- 

 schiedenheit — und der Duphcität des männlichen Or- 

 ganes entsprechend, eine doppelte Oeffnung zeigt: die 

 grosse und auffällige Verschiedenheit des Organes bietet 



1 Nach Km:' >. >' i chte Stigmen, 



