AZ AIAK ES KULSÖ SZEEVEZ 1 . 11 



45 



Mit OF.STALT ÜSD IUI; ATJSSEREE BAU. 



anyagokhoz képest egészen vagy szakadozottan színes; 



- e tulajdonsággal alkotja azután a rajzokat ott, a hol 

 ezek nem a bőrhöz, hanem szőrözethez kötöttek 



- ii. tábla 20. »ábra, lml ad színes, // színetlen, mind 

 a három pedig karikából induló szőr (i egy íngödör 

 igen erős nagyitásban, az egész lap egy darab felbőr, 

 mely a folyva -ránczozást tünteti elő; mind az Epeira 

 quadrátaé), — 21. ábra a gömbből induló egyszerű szőr, 

 erős aagyitásban. Ide tartozik még a tapintószíír is 



- íi. tábla 17. ábra <<", mely a többé kevésbé meg- 

 fekvő többi szőrözetből mindig függőlegesen kiágasko- 

 dik, sugáregyenes, finom és valószínűleg a tapintást 

 közvetíti. 



./: ágas szc'ir — 22. ábra — hasonló természet mellett 

 két oldalt ágakat boesát. 



./ serte (séta) erősség és rendszerint hosszúság tekin- 

 tetében is kiválik a szőrözetből. Többnyire gombból 

 indulva, vagy egyenes, vagy alig hajlott; egyébként a 

 szőrnek megfelel — 23. ábra c serték egy íz végén. Vál- 

 faja [a szőrös serte, mely környöskörül szurokét boesát 

 — 24. ábra. 



.) tüske (aculeus), alapszervezetében a szőrnek meg- 

 felelve, nem boríték, hanem fegyverzet, egyenes vagy 

 könnyedén hajlott, rendszerint gombból indul, rendesen 

 erősségénél s legtöbbször hosszúságánál fogva is kivédik 

 a serték és szőrök közül. Főleg a végtagok fegyverzetét 

 képezi — 25. ábra </.</, tüskék egy lábíz végén, > e serték. 



. I lapiczkás szőr (pilus spathulatus v. apice dilatatus) 

 rendesen szervvé csoportosul, majd ecsetet, majd talpat 

 képez s kizárólagosan a lábakon fordul elő. A lapítás 

 rendszerint kevéssel a tél felett veszi kezdetét s ilyenkor 

 a vég elkerekített — 26. ábra — vagy csak közepe táján 

 kezdődik, mely esetben vége rendszerint elmetszett 

 27. ábra — a kiszélesített rész oldalai mindig finoman 

 szőrösek. A lapiczkás szűr kefe, pamacs vagy ecset 

 alakba tömörülve foglalja el a lábak végét, vagy talp- 

 szertíen terjedve néha a szár végéig is elterjed s nem 

 csak családok, hanem egész alrendek életmódjára lénye- 

 ges befolyást gyakorol, a mennyiben a járás kelés bizo- 

 nyos nemeit lehetségessé teszi. E szőröknek köszönik 

 az illető alakok azon képességet, hogy nem csak egy- 

 általában sima- síkokon, hanem akár függőleges, akár 

 athajló, sőt például: egy vízszintesen fekvő csiszolt üveg 



oder unterbrochen farbig; mit diesen Eigenschaften bil- 

 det die Behaarung die Zeichnungen dort, wo dieselben 

 nicht an die Haut gebunden sind — Tafel n Figur 20 aa 

 farbig, A farblos, alle drei Haare entspringen einem 

 Ringe \i ist ein Rückengrübchen, sein- stark vergrössert, 

 das ganze ein Stuck der Oberhaut, welches diu Schmelz 

 zeigt, alles von Epeira craadrata); - Figur 21 ein ge- 

 knöpftes einfaches Haar in starker Vergrösserung. Hier- 

 her gehört noch das Fiihlhaar, Tafeln Figur 17 aa, 

 welches sieli aus der mehr minder anliegenden übrigen 

 Behaarung stets senkrecht emporsträubt, ganz gerade, 

 fein ist und wahrscheinlich das Tastgefühl vermittelt. 



Das gefiederte Haar — Figur ű~l — Ina gleichem Baue 

 zu beiden Seiten mit Aesten versehen. 



Die Borste (seta) von der übrigen Behaarung durch 

 Starke und meistens auch durch Lange unterschieden. 

 Meistens aus Knöpfen entspringend, ist die Borste bald 

 gerade, bald leicht geschwungen ; im Uebrigen entspricht 

 sie dem Haare — Figur 23 c — Borsten am Ende eines 

 (1 liedes. Eine Varietiit der Borste ist die gefiederte 

 Borste -- Figur 24, welche rundherum mit Härchen 

 \ ersehen ist. 



Der Stachel (aculeus), der Organisation nach im 

 Grunde genommen dem Haare entsprechend, bildet 

 keine Bedeckung, sondern eine Waffe, ist gerade oder 

 leicht geschwungen, entspringt meistens einem Knopfe 

 und sticht gewöhnlich durch Stärke und meist auch 

 durch Länge aus der Behaarung hervor. Der Stachel bil- 

 det hauptsächlich die Bewaffnung der Extremitäten 

 Figur 25 <1 <l Stacheln am Ende eines Fussgliedes, ee 

 Bors! in. 



Das spatel/örmige Haar (pilus spathulatus vei apice 

 dilatatus) gruppirt sieb meistens zum Organ, bildet bald 

 Pinsel, bald Sohlen und kommt ausschliesslich nur an 

 den Füssen vor. Hie Abdachung nimmt gewöhnlich 

 etwas oberhalb des Grundes ihren Anfang, in welchem 

 Falle das Ende gewöhnlich abgerundet ist — Figur !!•> 

 - oder sie beginnt erst um die Mitte der Länge, in 

 welchem Falle das Ende gewöhnlich abgestutzt ist - 

 Figur "27 — , die Bänder des abgeflachten Theiles sind 

 immer sehr fein behaart. Das spateiförmige Haar nimmt, 

 bürsten-, pinsel- oder bauschförmig dicht geordnet, am 

 Fnde der Füsse Blatz; oder als Sohle erweitert verbreitet 

 es sich manchmal bis zum unteren Ende der Schiene 

 und nimmt Einlluss auf die Bebensweise nicht nur der 

 einzelnen Familien, Mindern ganzer Unterordnungen, 

 insoferne es gewisse Arten der Fortbewegung ermöglicht. 

 Diesen Haaren verdanken die betreffenden Formen die 

 Eigenschaft, dass sie nicht nur überhaupt auf glatten 

 Flachen, sondern sowohl auf senkrecht stehenden, als 

 auf überhängenden, ja sogar auf der unteren Fläche 

 einer wagerechl Liegenden gescliliffenen Glastafel mit 



