AZ ÉLETMÓD JELENSÉGEI 



60 



I>IE ERSCHEINUNGEN DER DEBENSW] [SE 



szövetekre és állatoki'a egyaránt találunk; a folyók gör- 

 getegein, a yízmellékeken, álló vizek szélén és tükrén, és 

 végre a víz színe alatt is pókokra bukkanunk. 



Ha látkörünket kitágítjuk, úgy fogjuk találni, hogy 

 a meddig az éjszaki sark felé még uövényélet s vele kap- 

 csolatosan még rovar is észlelhető: a pók is ott van, és 

 ez égövböl egész Fauna ismeretes. A Montblanc örök 

 haván szép nyári napokon pókok futkosnak ; aglecsereken 

 mindenütt jelentkeznek. A forró égöv alatt a legcsodá- 

 salili pókalakok roppant bőségben vannak. E tünemény 

 jelentőségére nézve ama fejezet ád némi felvilágosítást, 

 a mely a pók szerepének a természet háztartásában 

 szenteltetett. 



5. Alak és színezet. 



Alakra nézve honi pókjaink nagy változatosságot 

 mutatnak, melynek szélsőségeit a, karcsú hangyapók és 

 a puffadt hasú, poklául Epeira quadrata képezi. 



A hangyapók, 1 nevének teljesen megfelelve, valóban 



egy hangyához hasonlít s a szahail természetben csak a 

 gyakorlott szem ismeri fel pókjellegét. E két szélsőség 

 között az átmeneti és jellegzetes alakoknak oly sokasága 

 létezik, hogy csak az életmód tanulmányozása nyújtja a 

 kulcsot, egyfelől a megkülönböztethetéshez , másfelől a 

 helyes felfogáshoz. Hasonló a viszony a színezet tekinte- 

 tében. Ez némely fajok ragyogó fémzománcza és amaz 

 egyszerű szürkésbarnás színezet között, a mely az álla- 

 tot a fold rögéhez hasonlóvá teszi — a fokozatok egész 

 scáláj át futja meg, akár a, színek élénkségét, intensivi- 

 tását, akár a, tarkaságot, akár az elegyítést vesszük is 

 tekintetbe. 



Alak és színezet együttvéve a pókoknál igen tanúsá- 

 gos képét adják az alkalmazkodási képességnek, mely a 

 természetben oly csodálatos módon nyilatkozik. A gyü- 

 mölcsfáink repedezett, szürke kérgén tartózkodó Kérgész 

 Kengyelfutó pók (Philodromus poecilus [Thoreli.j faj, 

 lapos alak mellett a. szürke, fekete és barna színnek oly 

 vegyületét viseli testén, mely valóságos imitatiója a 

 kéreg színének. E pók, a kéregre lapulva, a leggyakor- 

 lottabb szem figyelmei is kikerüli. Fajrokona, az aranyos 



1 Lásd : 1 . 1 1 • ■ i - ti. 'i foi i i' formiE I Lucas] . 



auf 'len Geröllen der Flüsse, an den Plussgeländen, auf 

 dem Rande und Spiegel stehender Wässer und endlich 

 selbst unter dem Wasserspiegel stossen wir auf Spinnen. 

 Wenn wir unseren Gesichtskreis erweitern, so werden 

 wir finden, dass so weit als gegen den Nordpol bin 

 noch l'llanzenleben und mit diesem in Verbindung noch 

 Lnsectenleben beobachtet werden kann: auch die Spinne 

 gegenwärtig ist und aus diesen üegionen ist eine ganze 

 Fauna bekannt. Aul' dem ewigen Schnee der Montblanc- 

 Spitze laufen an sonnigen Sommertagen Spinnen um- 

 her; auf den Gletschern sind sie überall gegenwärtig. 

 In der Tropen-Zone sind die wunderbarsten Spinneu 

 formen in ungeheurer Anzahl vorhanden. Ueber die Be- 

 deutung dieser Erscheinung gibt jenes Capitel einigen 

 Aufschluss, welches der Rolle der Spinne im Haushalte 

 der Natur ge\\ nlniet ist. 



5. Gestalt und Färbung. 



Rücksichtlich der ( restaU zeigen unsere einheinii dien 

 Spinnen eine grosse Mannigfaltigkeit, deren Extreme 

 die schlanke Ameiseiispinne und die wanstige, z. B. 

 Epeira quadrata [Cl.] bildet. 



Die Ameisenspinne, 1 ihrem Namen völlig entspre- 

 chend, ähnelt wirklich einer Ameise und nur ein geübtes 

 Auge erkennt in der freien Natur ihren Spinnencharak- 

 ter. Zwischen beiden Extremen befindet sich eine solche 

 Menge von Uebergängen und charakteristischen Gestal- 

 ten, dass zur Unterscheidung und richtigen Auflassung 

 derselben nur das Studium der Lebensweise den Schlüs- 

 sel bietet. Ein gleiches Verhältniss besteht hinsichtlich 

 der Färbung. Diese durchlauft zwischen dem Metall- 

 scbiinmer und jener graulich-braunen Färbung, welche 

 das Thier einem Erdklumpen gleich macht, eine ganze 

 Scala von Abstufungen, gleichviel ob wir die Lebhaf- 

 tigkeit, Intensität, Buntheit oder Mischung der Karben 

 berücksichtigen. 



Gestalt und Färbung zusammengenommen geben bei 

 den Spinnen ein sehr lehrreiches Bild der Anpassungs- 

 fähigkeit, welche sich in der Natur auf so wunderbare 

 Weise offenbart. — Die auf der rissigen, grauen Rinde 

 unserer Obstbäume vorkommende Art Pbilodromus poe- 

 cilus [Thorell] , zeigt Lei flacher Gestalt auf ihrem Kör- 

 per eine solche Mischung der grauen, schwarzen und 

 braunen Farbe , welche eine förmliche Imitation der 

 Rindenfarbe ist. Auf der Rinde aufliegend tauscht diese 



Spinne selbst die Aufmerksamkeit des geübtesten Auges. 

 Ihre Artverwandte: Pbilodromus aureolus [Clergk] wohnt 



1 Siehe: Leptorchestes formieaeformifi [Lucas]. 



