AZ ÉLETMÓD JELENSÉGE] 



73 



1>IE ERSCHEINUNGEN DEE LEBENSWEISE. 



tekintjük is, páratlan a maga nemében, talán az egész 

 természetben is. E pók a víz alatt tartózkodik, s ott is 

 szövi lakását, mely egy nemezből készült, gyűszűalakú, 

 levegővel ellátott búvárharang. Az állat az állóvizek 

 oly helyeit kedveli, a melyeken a vízinövényzet dúsan 

 tenyészik; az Utricularia sűrűségeket mindenek előtt 

 szüreti. 



Szervezetileg a víziéletre képesitve, 15 — 20 centimé- 

 ternyire ;i víz szine alatt építi remekművét. A szervezet 

 tárgyalása más helyre tartozván (lásd Argyroneta), iti 

 csak azt említem meg, bogy lábai pillaszőrökkel borí- 

 tottak, e szőrök pedig az evezés és bukás főtényezői; 

 egész testét tömött, nemezszerü szőrözet borítja, mely- 

 hez az athmosphaericus levegő hozzátapad, s ez bülönö 

 sen a háttest tulajdonsága. 



A pók ugyanis, boneztani szervezete szerint, az ath- 

 mosphaericus li vegő élvezetére van utalva, gondoskodnia 

 kell tehát, hogy a víz alatt életének e főfeltételét ne nél- 

 külözze. Valahányszor a víz színéről a mélységbe lebukik, 

 a szőrözethez tapadt levegő kristály - csillogású burok 

 gyanánt köríti egész háttestét. Építkezés közben e Lég 

 burokról lélegzik és valahányszor a lég megromlik - 

 illetőleg valahányszor oxygénje felhasználtatott, a pók 

 mindannyiszor a víz színére tér, hogy megújítsa. 



Á hely hánt megállapodva -- rendesen terebélye- 

 seid) Utricularia - ágazatot választ ott a fonalvázat 

 elv módon alkalmazza, hogy a. készítendő harang nyilasa 

 lefelé nézzen; mindig azon igyekszik, hogy a növénj 

 szirmait összeszőve, kúpalakú űrt, nyerhessen. Mihelyt 

 ezi elérte, néhány vezérfonalat von a, víz szine felé, s ott 

 a víz sziliéhez legko: elébb álló szirmok egyikéhez megerő- 

 síti; [gy jelöli az utat leendő lakása és a szabad levegő 

 között. 



Ezek után hozzálát a kúpos iir kárpitozásához, köz- 

 ben-közben félbeszakítván a munkát a végre, hogy a 

 testéhez tapadt légburkot ínegújitsa. A kárpitozás vég- 

 hetetlen finom, tömött szövetből áll, mely lassanként 

 gyűszűalakot olt. Mihelyt a harang elkészült, kezdődik a 

 léggel való telítése. E végre az .-illat a vezérszálon a víz 

 színére siet. ott a levegőbe nyújtja háttestét és a mire a 

 víz alá vonja, körülte van az ezüstszínű és fényű légbu- 

 rok, melylyel a harangba siet. hol e levegóburok, a harang- 

 holtozat vonzerejének behatása folytéin, az állat testétől 

 felszáll, s a boltozathoz illeszkedik. Ezen műtétet az állat 



Hau oder Verwendung betrachten, vielleicht in der gan- 

 zen Natur ohnegleichen ist. niese Spinne halt sich unter 

 dem Wasser auf und weht dort auch ihre Wohnung, 

 welche eine aus Filz gefertigte, napfförrnige, mit Luft ver- 

 sehene Taucherglocke Lt. Das Thier lieht solche ( Irte ste 

 hender Gewässer, an denen die Wasserpflanzen reichlich 

 gedeihen; die Dickichte der Utricularia hebt es am meisten. 



Der Organisation nach zum Lehen im Wasser geeig 

 net, haut sie 10 — 15 Centiméter unter dem Wasserspie- 

 gel ihr Meisterwerk. Nachdem die Erörterung über die 

 Organisation an eine andere Stehe gehört (siehe: Agy 

 roneta |, will ich hier nur erwähnen, dass ihre Füsse mit 

 Wimperhaaren bedeckt sind und diese Haare die Haupt 

 factoren des Rudems und Tauchens sind; dass ihr Leib 

 mit dichter filzartiger Behaarung bedeckt ist. welcher 

 die atmosphärische Luft anhaftet; dies ist besonders die 

 Eigenschaft des Hinterleihe'.. 



Die Spinne ist nämlich, ihrem anatomischen Laue 

 nach, auf ihn Gebrauch der atmosphärischen Luft ge- 

 wiesen, sie lim-- also sorgen, damit sie unter dein Was 

 ser dieser Hauptbedingung ihres Lebens nicht enthehre. 

 So oft sie vom Wasserspiegel zur Tiefe hinabtaucht, um- 

 spannt die, der Behaarung anhaftende Luft gleich einer 

 Krystallluille ihren ganzen Hinterleib. Wählend sie 

 haut, respirirt sie aus dieser Luftblase und so ott als die 

 Luft verdirbt, beziehungsweise so oft ihr Sauerstoff auf 

 gebraucht M, kehrt die Spinne auf den Wasserspiegel 

 zurück, um dieselbe zu erneuern. Ueber die Oertlichkeit 

 in's Leine gekommen -- sie wählt regelmässig eine 

 buschigere Verzweigung der Utricularia -- bringt sie 

 das Hauptskelet auf solche Art an. dass die zu verfer- 

 tigende Glocke mit ihrer Mündung nach abwärts stehe; 

 sie bemüht sich fortwährend darnach, dass sie, die 

 Zweige der Pflanze zusammenwebend, einen conischen 



Raum gewinne. Sobald sie dieses erreicht hat. zieht Mi' 



gegen die Oberfläche des Wassers einige Leitfaden und 

 befestigt dieselben an die. der Oberfläche am nächsten 

 stehenden Zweige. So bezeichnet sie den Wen zwischen 

 der zukünftigen Wohnung und der freien Luft. Nach die- 

 sem schreitet sie zur Austapezirung des conischen Hau 

 nies, unterbricht hin und wieder ihre Arbeit, um die dem 

 Leihe anhaftende Luft zu erneuern. Das Tapeziren be- 

 steht aus unendlich feinem, dichtem Gewebe, welches 

 nach und nach eine napfförrnige ( restalt annimmt. Sobald 

 die Glocke fertig ist, beginnt ihre Füllung mit Luft. Zu 

 diesem Lehnte eilt das Thier auf dein Leitfaden zur 

 Oberfläche des Wassers, streckt dort den Hinterleib in 

 die Luft, und sobald sie denselben unter das Wasser 

 zieht, ist die silberfarbige und glänzende Luftblase daran, 

 mit welcher sie zur Glocke eilt, wo diese Luftblase, unter 

 Einwirkung der Anziehungskraft der Glockenwölbung, 

 vom Leibe aufsteigt und sich an die Wölbung an- 



Hl l:M\X OTTÓI MAGYARORSZÁG PÓK-1 M NAJA 



II i IL AI \ N UTTO : UNGARNS SPINNEN-FAL'NA 1 



