AZ ÉLETMÓD JELENSÉGEI. 



7 A 



DIE ERSCHEINUNGEN DER LEBENSWEISE. 



azáltal segíti elő, hogy a levegőt lábaival is letörülgeti. 

 Ez eljárást többször ismételve, a harang félig, néha két- 

 harmadáig megtelik léggel, mire az állat helyet foglal 

 benne, úgy, hogy hátteste, illetőleg Légzőszerve a harang 

 levegőjében, előteste ellenben a vízben nyugszik; így 

 teljes biztonsággal lesi prédáját. Valahányszor megrom- 

 lik a levegő, mindannyiszor kibocsájtja, s a leírt módon 

 megújítja. A harangfalak sűrűsége nem engedi megálla- 

 pítását annak: mily módon történik ;i romlott lég eltávo- 

 lítása? Valószínű azonban, hogy az állat rést nyit a 

 boltozaton, a melyen a levegő buborékmódra felszáll. A 

 léggel telített búvárharang a legszebb látványok közzé 

 tartozik, a mennyiben a zöldes vízben tiszta ezüstszín- 

 ben ragyog; 60-ik idomunkon h a harang, i a tartó 

 fonalzat, / a légbuborék. 



A ni. tábla 61. ábra a Diaea globosa (zömök Nyeső- 

 pók) lakása egy kiszáradt virágernyő közepében. Csupor 

 (bögre) alakban, finom, sűrű nemezből készül, külseje 

 rendesen beszőtt magvakkal borított úgy, hogy a lakás 

 in hezen fölismerhető. A lakás felfelé néző egy kijárat- 

 tal bír. 



A ín. t. 62. ábra a Trochosa interna lis [Motsch.], pokoli 

 Cselőpók, lakcsövének a szája. E lakás szintén a légér 

 dekesel ibek közé tartozik. E pókot eddig a Bácskától 

 Orsováig mindenütt megtaláltam. A síkon a rövidgyepü 

 legelőket kiválóan kedveli és 20, néha 30 centiméter mély- 

 ségű, két, néha két és fél centim, átmérőjű, tökéletesen füg- 

 gőleges hányban bemélyedő csöveket ás az olykor igen 

 szilárd kötésű talajba. E csöveknek csak nyilasát kárpi- 

 tozza ki, hogy a beomlást megakadályozza. A nyilas 

 környékén a Idásott földnek egyetlen morzsája sem lát- 

 ható. Széleia nyilasnak, egészen sík talajon csak kevéssé 

 kiemelkedők : változnak azonban a talaj változó jellegéhez 

 képest. 



Megtörténik, t. i. hogy csövét földhullámok lejtő- 

 jére alkalmazza , hol az természetesen a lefutó vizek 

 által veszélyeztetik; ily helyeken az állat a csőnyílás 

 vízfelőli oldalán gátat emel. melj a vizet félretéríti. 

 Minél meredekebb a hely, annál nagyobb a vízfogó 

 készülék. 



[gy ürsova környékén, a lml állatunka meglehetős 

 meredekségíí le gyek agyagos vízmosásaiban is tanyát üt, 

 a cső széle már kürtőszerűen magashk ki a talaj lejtős 



szine lelett. A Imi. mint Orsován is. kavicsos a talaj, 



schmiegt. Diesen Process fördert das Thier dadurch, 

 dass es die Luft auch mit den Füssen abstreift. Die e 

 Verfahren, öfters wiederholt, lullt sieh die Glocke bis zur 

 Hälfte, manchmal Ins zu zwei Drittheilen mit Luft, 

 worauf das Thier darin so Platz nimmt, dass sein Hin- 

 terleib und beziehungsweise seine Athmungsspalte in 

 der Luft der Glocke, der Vorderleib dagegen im Wasser 

 ruhet; so lauert es in voller Sicherheit auf seine Heute. 

 So oft die Luft verdirbt, wird sie herausgelassen und auf 

 die beschriebene Art erneuert. Die Dichtigkeit der 

 Glockenwandung gestattet nicht die genaue Bestimmung 

 dessen, auf welche Art die Entfernung der verdorbenen 

 Luft geschieht. Es ist aber wahrscheinlich, dass das 

 Thier an der Wölbung eine Bitze öffnet, durch welche 

 die Luft blasenförmig aufsteigt. Die mit Luft erfüllte 

 Taucherglocke gehört zu den schönsten Erscheinungen, 

 insoferne, als sie in dein grünlichen Wasser in reiner 

 Silberfarbe schimmert; auf Tafel in. Figur 60 ist // die 

 (Hocke, i sind die befestigenden Fäden, / ist die Luftblase. 



Tafel in Figur 61 ist die Wohnung der Diaea globosa 

 Fabr.] in der Mitte einer verdorrten Blumendolde. Sie 

 wird aus feinem, dichtem Filze töpfchenförmig verfertigt, 

 ihr Aeusseres ist meistens mit eingewebten Samenkör- 

 nern derart bedeckt, dass sie schwer wahrgenommen 

 werden kann. Die Wohnung hat einen nach oben gerich- 

 teten Ausgang. 



Tafel in. Figur 02 ist die Mündung der Röhrenwoh- 

 nung von Trochosa infernalis [Motsch.] . Diese Wohnung 

 gehört ebenfalls zu den interessantesten. Die Spinne 

 habe ich von der Bácska an bis Orsova überall ange- 

 troffen. Auf her Ebene liebt sie besonders die mit kur- 

 zem Rasen bedeckten Viehweiden und gräbt 20 — 30 

 Centiméter tiefe, 2 2 '/» Centiméter weite, vollkommen 

 vertieal eindringende Röhren in den oft sehr harten 

 Hoden. Sie tapezirt nur die Mündung der Röhre, damit 

 sie den Einsturz derselben hindere. In der Umgebung 

 der Oeffnung ist kein einziges Körnchen des ausgegrabe 

 neu Erdreiches wahrnehmbar. Die Ränder der Oeffnung 

 erheben sieb auf ganz ebenem Terrain nur sehr wenig; 

 sie ändern sich aber dem veränderten Charakter des 

 Terrains augemessen. Es geschieht nämlich, dass sie 

 ihre Rohre an den Böschungen der Terrainwellen an 

 bringt, wo dieselbe natürlicherweise durch die herab 

 rinnenden Wässer gefährdet wird; an solchen Orten 

 haut das Thier auf der, dem Wasserlaufe zugekehrten 

 Seite der Röhrenmündung einen Damm. Je steiler die 

 Oertlichkeit ist, desto grö er i i der Verdämmungs 

 apparat. So erhebt sieh in der Umgegend von Orsova, 

 wo unser Thier auch in den lehmigen Wasserrissen ihr 

 ziemlich steilen Berge seine Wohnung aufschlägt, der 

 Rand der Röhrenmündung schlotförmig über die Ober 



Bäche des abschüssigen Terrains. Wo. wir auch in 



