AZ ÉLETMŰI' JELENSÉG] I 



85 



DIE ERSCHEINUNGEN DER LEBENSWEISE. 



Mindez tökéletesen talál azon körülménynyel, misze- 

 rint a rovaroknál is hasonló jelenségek fordulnak elő, s 

 tehát az következik, hogy azok az állatok, a melyek a 

 rovarok túlszaporodásának megakadályozására vannak 

 hivatva, tehát a pókok, nagyban és egészben véve minden 

 szakban, a melyben rovarok egyáltalában fejlődnek, jelen 

 vannak, és hogy tehát e szerint ugyanazon rend némely 

 alakjaival egy másnemű nemzedéksorozat szükségképen 

 áll elő. 



Azoknál az alakoknál, a melyek egj e\ lefolyása alatt 

 több nemzedéket érnek el. a nemzedék sorozatának még 

 egy más faja is létezik. Ezeknél t. i. egész éven a kifej- 

 lődés mindenik fokán álló példányokat találunk; és míg 

 itt a fiak Kelnek', ott másod-, harmadvedlésü példányok 

 vadásznak, ismét amott a párzás foly stl>. E jelenségre 

 az életmódról szóló szakasz utolsó előtti fejezetében még 

 viszszatérek. 



Dieses Alles trifft genau mit dem Umstände zusani 

 nun, dass auch bei den Inseeteii ähnliche Erscheinun- 

 gen vorkommen, und es folgt also, dass dieji nigen Thiere, 

 welche eine übermässige Vermehrung der Insecten hintan 

 zuhalten berufen sind, also die Spinnen, im Grossen 

 und (.Tanzen genommen in jeder Periode, in welcher sieh 

 Insecten überhaupt entwickeln, gegenwärtig sind, und 

 dass demgeruäss hei gewissen Formen derselben Ord- 

 nung nothWendigerweise ein,' andere Generationsfolge 

 eintritt. 



Bei jenen Formen, welche im Verlaufe eines Jahres 

 mehrere Generationen erlangen, ist noch eine andere Art 

 der Generationsfolge vorhanden, lud diesen linden wir 

 nämlich das ganze Jahr hindurch Exemplare in allen 

 Stadien der Entwickelung, und indem hier die Jungen 

 ausschlüpfen, jagen dort Exemplare zweiter, dritter 

 Häutung; wieder anderwärts geht die Paarung vor sieh 

 u. s. w. Auf diese Erscheinung werde ich im vorletzten 

 Capitel der biologischen Abtheilung zurückkommen. 



10. Vándorlás; (őszifonal, hikanyál). 



Az őszi és tavaszi szép napok minden évben meghoz- 

 zák azt a tünetet, mely már régen felkölté az emberiség 

 figyelmét, mely látszólagos titokszerűségéve] egész soréit 

 költé fel a népmondáknak, legendáknak. 



A levegőben úszó, repülő fonalak tünete a legnépsze- 

 rűbbek közé tartozik; nem úgy képződésének ismerete. 

 Eltekintve mondák és legendák tárgyalásától, melyet e 

 mű iránya kizár, azt hiszem, hogy némely irodalomtör- 

 ténelmiadat, a mennyiben a tünet magyarázatára vonat- 

 kozik vagy egyáltalában a tünettel kapcsolatba tétetik, 

 e helyen még sem fölösleges. 



Aristoteles e tünetről sehol sem emlékezik. 



A «Gossypium», a melyről Plinius (lib.xix. c.i.)em- 

 lékezik, gyapjas gyümölcstől (frutex laniger) ered, tehát 

 vagy a bogáncs-félék repülő magva, vagy a füzek és jege- 

 nyenyárfák gyapjuhullatása. 



A «Pappi volantes», melyekről Lucbetius (3,387) 



szól, 1 >ogá ncsmagva k . 



Vergilius [Georg, i, v. 397.] «Tenuia nec lanae coelum 

 vellera ferri» helye felhőkre, az úgynevezett n bárányfel- 

 hőkre » vonatkozik. 



Mind ezekből kithatni, hogy az ó-korról reánk mára 

 dott irodalomban az őszifonal tünetéről egy szó sem em 

 lékezik meg. 



K>. Wanderung; Hwbstfäden, Altweibersommer). 



Die schönen Herbst- und Frühlingstage Illingen im- 

 mer wieder die Erscheinung mit sich, welche schon von 

 lange her die Aufmerksamkeit der Menschheit erregte, 

 welche durch, ihr scheinbar geheimnissvolles Wesen 

 ganze Reihen von Sagen und Legenden hervorrief. 



Die Erscheinung der in der Luft schwimmenden, 

 fliegenden Faden gehört zu den populärsten: nicht so 

 die Kenntniss ihres Entstehens. Abgesehen von der Vor 

 führung der Sagen und Legenden, welche die Richtung 

 dieses Buches aussehliesst, glaube ich, dass einige Ute- 

 rarhistorische Daten, insoferne sie sich auf du' Erschei- 

 nung beziehen oder überhaupt mit der Erscheinung in 

 Verbindung gebracht werden, an dieser Stelle doch nicht 

 überflüssig sind. 



Aristotelks erwähnt dieser Erscheinung nirgends. 



Das «Gossypium», welches Plinius (hb. xix. c. i.) 

 erwähnt, stammt von einer wolligen Frucht (frutex lani- 

 ger), ist also entweder der fliegende Samen dir Distejn 

 "d.r die fliegende Volle der Veiden und Pappeln. 



Die «Pappi volantes», von welchen Lucbetius (3,387) 

 spricht, sind Distelsamen. 



Die Stelle des Viia.ii.ns (Georg: l. v. 397.) «Tenuia 

 nec lanae coelum vellera ferri» bezieht sich auf Wolken, 

 die sogenannten Schäfchen. 



Aus diesem ist zu ersehen, dass in der auf uns über- 

 kommenen Literatur des Alterthumes über die Erschei- 

 nung der Herbstfäden kein Wort enthalten i-t. 



