AZ ÉLETMÓD JELENSÉGEI. 



95 



I>Ilí ERSCHEINUNGEN DER LEBENSWEISE. 



inkább éjjel; az ugrói; csali a verőfcnyen íízik vadászatu- 

 kat; a kalózok inkább az árnyékot keresik. 



A mondottakat összefoglalva, azt találjuk, hogy az egy 

 rendbe tartozó különféle alakok, szervezetileg és működé- 

 sileg oly-határozott rendszer összefüggő részleteit képvi 

 selik, melynek működési eredménye legalább oly törvény- 

 szerű, mint a vegyi alkatrészeké, a melyek bizonyos 

 arányok szerint összehozva, egy határozott természetű 

 eredménynyé lesznek. Esetünkben az a végeredmény, 

 hogy a tápanyag és a táplálkozol; közötti helyes arány 

 megmarad. 



Ha már most még arra figyelünk, hogy egy másod 

 vedlésü Epeira cornuta 24- óra alatt átlag véve l nagyobb 

 (Tipula) és 20 — 25 kisebb (Culex) rovaralakot fogyaszt, 

 s egy fejlett Dolomedes 8 —10 nagy rovart megöl, a 

 többi alak is aránylagosan pusztít, s figyelünk arra is, 

 hogy ez ügyes vadászok szánna száz meg százezrekre rug 

 egy és ugyanazon helyiség kerületében : semmi merészsé- 

 get sem fogunk találni abban a tételben, mely szerint a 

 rovarokat fejlesztő tavak környékét csak a pókok jelen- 

 léte teszi lakhatóvá az einher szaunáira. 



Ily irányban kitűnően jellemző szerepet játszik a nagy 

 pokoli Cselőpók is a Bácska rónáján, nevezetesen pedig 

 annak pusztaszerű helyein. E póknál a nemzedékek sora 

 az enész éven át folytonosságot mutat, azaz: ivarérett 

 állatok áttelelnek, tavaszszal párzanak s a kikelő ifjú nem- 

 zedék niégas év folytán ivarérettségre jutva, szaporít, úgy, 

 hogy a tavaszi alakok unokái jutnak ismét áttelelésre. 

 A szaporítás sok körülménytől függvén, nem történik 

 mindenütt egyszerre, a minek az a következése, hogy a 

 tavasz, nyár és ész szakain át mindig találunk oly ala- 

 kokra, a melyek, a kifejlődés különböző fokain állva, 

 kisebbek, nagyobbak. Petéből kehi, maisod, harmadved- 

 h'su, épen párzó, petéiket gondozó alakok mindig talál- 

 hatók. 



Itt azt tapasztaljuk, miszerint a viszonyok complica- 

 trójának csökkenésével a különböző szervezetű alakok 

 complicatiója is csökken. Wert a, puszta valóban mono- 

 ton s e monotoniához képest alakul az állatélet is. A ha- 

 tározottan puszta jellegű helyeken a pokoli Cselőpók 

 uralkodik egyedül s a működés, a mennyiben mégis 

 kisebb-nagyobb rovar alakok korlátozása toron fenn, egy 



treiben nur im Sonnenschein ihre Jagd, die Piratas 

 suchen mehr den Schatten. 



Das Gesagte zusammenfassend finden wir, dass diese, 

 einer Ordnung angehörenden verschiedenen Formen, 

 rücksichtlich ihrer Organisation und Thätigkeii die zu- 

 sammenhängenden Bestandteile eines solchen entschie- 

 denen Systemes repräsentiren, dessen Thätigkeitsresultai 

 mindestens so gesetzmässig ist, wie jenes der chemischen 

 Bestandtheile, welche nach gewissen Verhältnissen zu- 

 sammengebracht, zu einem Resultate von entschiedener 

 Natur werden. In unserem Falle ist es Endresultat, dass 

 das richtige Verhältniss zwischen Nahrung und den 

 sich Ernährenden aufrecht erhalten bleibt. 



Wenn wir nun noch darauf achten, dass eine Epeira 

 cornuta zweiter Häutung hinnen 24 Stunden durch- 

 schnittlich í grössere (Tipula) und 20 — ú~> kleinere 

 (Culex) Insectenförmen verzehrt, eine entwickelte Dolo- 

 medes 8- l<> grössere Inseeten tödtet, und dass auch die 

 übrigen Formen verhältnissmässig vernichten, und wir 

 auch daran!' achten, dass die Anzahl dieser geschickten 

 Jäger an ein und derselben ( (ertlichkeit hundert und hun- 

 derttausende beträgl , so werden wir in dem Satze keine 

 Vermessenheii finden: wornach nur die Gegenwart der 

 Spinnen, die Umgebung der Inseeten entwickelnden 

 Sümpfe für den Menschen bewohnbar macht. 



In dieser Richtung spielt die grosse Trochosa infer- 

 nalis eine ausgezeichnet charakteristische Holle auf der 

 Ebene der Bácska, besonders auf den steppenartigen 

 flachen derselben. Bei dieser Spinne ist die Generations- 

 folge coiitinuirlich , d. i. geschlechtsreife Thiere über- 

 wintern, paaren sich im Frühjahre, und die sich ent- 

 wickelnde junge Generation, noch im Laufe desselben 

 Jahres zur ( resclileehtsreife gelangend, pflanzt sich fort, so 

 dass die Enkel der Frühlingsformen zur Ueberwinterung 

 gelangen. 



Die Fortpflanzung hängt von vielen Umständen ah. 

 geschieht also nicht überall auf einmal, woraus folgt, 

 dass wir in den Perioden des Frühjahres. Sommers und 

 Herbstes immer Gestalten vorfinden, welche auf verselne 

 denen Stufen der Entwickelung stehend, kleiner und 

 grösser sind. Ausschlüpfende, zweimal, dreimal gehäu- 

 tete, sich soeben paarende, ihre Eier bewachende Gestal- 

 ten sind immer zu finden. 



Wir erfahren es hier, dass mit der Abnahme der 

 C'omplieation der Verhältnisse auch die Complicirung 

 verschieden organisirter Formen abnimmt. Fenn die 

 Steppe ist in Wahrheit monoton, und dieser Monotonie 

 gemäss gestaltet sich auch das Thierleben. In den eni 

 schieden steppenartigen Localitäten herrscht die Tro 

 chosa infernalis allein, und die Thätigkeii ist, insoferne 

 es sich doch um die Zügelung kleinerer und grösserer 

 Formen handelt — unter verschieden entwickelte, aber 



