XIV 



oly hosszú, hogy a tok fenekével a kötést érje, nehogy lehajlás alkalmával a földet érve, az egész fölboruljon. 

 A két üveget kétharmacb-észig megtöltjük erős, legalább SS^-nyi borszeszszel, belehelyezünk néhány ágacs- 

 kát s a nagyobb pókokat gyűjtéskor felváltva majd az egj'ik, majd a másik üvegbe rakjuk. E felváltva való 

 elhelvezés azért szükséges, mert ha két eleven pók egyidöben kerül egj'azon üvegbe, a haláltusa közben 

 ósszemarakodnak annyira, hogy rendesen a végtest tönki-e megyén. A halottakat a még elö pók nem bántja; 

 menekülési ösztöne inkább arra készti, hogy a fácskákon föl s alá járjon. 



Ezenkívül szükséges még két kis, hengerded üveg jó dugóval és erős borszeszszel. Ezeket a zsebben 

 hordhatjuk s beléjök rakjixk az apróságokat, szintén fölváltva, hol az egyikbe, hol a másikba. 



Egy erős csipesz, melynek fogófelei simák, továbbá egj- kapabalta, t. i. oly eszköz, melynek egj'ik 

 fele balta, a foki-észe pedig kapa, nélkülözhetetlenek, mert sokszor résekbe kell nyúlnunk, sokszor kérget 

 kell lefejtenünk, sokszzr ásáshoz kell folyamodnunk. 



A kapabalta szintén szijra jár, iigy mint ezt a tüzoltúknál láthatjuk. 



Szükséges egy erős bot, a melj-re egy, erős vaskeretre reávarrt vászonhálo alkalmazható, a mely- 

 lyel azután a füveken s bokrokon végig «kaszálhatunk». 



Szükséges végre eg.y közönséges, fehér férfinapernyö, a melynek rendeltetése az, hogy homorú 

 oldalával a lombos galyak alá tartjuk, e gályákat a bottal hirtelenül s erősen megkopogtatjuk, rmi"e az 

 ernyőbe sok rovar mellett pókok is huUanak. 



Altalános szabály az, hogj^ a pókot nem szabad a lábaknál fogva megragadnunk, mert ezek szer- 

 felett könnyen leszakadnak ; továbbá szabály az, hogy a nagyokat mindig a hátféköl a fejmellnél fogva 

 ragadjuk meg, nehog;s- — kivált ha a kéz bőre finom — a csipés bajában részesüljünk. 



Némely Kerekhálósok leejtik magokat s a szálon függ\-e maradnak ; ilyenkor kiveszszük a nagyobb 

 üveget, alája tarljuk s belémerítjük. 



Szóval, a mennyhe csak lehet, kerülni kell a megragadást, nehogy a sokszor igen könnyen leváló 

 szőrözet s evvel legtöbbször a színezet és rajz is kái'ba menjen. 



Az igen apró, pl. Erigonefajokat legkönnyebben úgy keríthetjük hatalmunkba, hogy egy ágacskára 

 fölmászatjuk, s midőn arról egy szálon lebocsátkoznának, az üveget alájuk tartjuk. 



Jól fölkészülve tehát bejárjuk a bokrokat, a sövényeket, a rétet, az erdőt, a görgetegeket, a nádaso- 

 kat, a kerteket, pinczéket, barlangokat, szóval : igyekezünk minden helyiség pókalakjait fölkutatni, előbb a 

 körülményeket megtanulmányozni, a melyek között az egj^es alakok élnek s csak azután a zsákmányolás- 

 hoz fogni, 



Némely hálósok napszakában nem járnak ki a hálóra s mindenképpen azon vannak, hogy tartóz- 

 kodási hely őket fölismerhetetlenné tegyék ; ez annál is inkább sikerül nekik, mert igen gyakran színmi- 

 mikrik is. Itt a háló vezérfonalára kell ügyelnünk, arra t. í. a mely vagy egy részében igen erőssé teszi a 

 hálókeretet, vagy éppen a háló síkjából féhevezet ; e fonal mindig elkalauzol a pók búvóhelyéhez. 



így fürkészünk, halózunk, kopogtatunk es ásunk nappal.'De ez meg nem elég, mert az éj csöndjében 

 más jelenségek is kinálkoznak. 



Az éjjel való gj'üjtesre egy gyüjtöüveg elégséges ; evvel es egy úgynevezett tolvaj lámpással fölsze- 

 relve bejárjuk a liokrokat, még pedig leginkább a levelekre ügyelve ; majd a rétre vagy a görgetegekre 

 terünk. A fődolog az, hogy a világosság hirtelenül essék a tárgyakra, mert az éjjel járó pók, ha tartós a 

 világítás, meglapul, nem mozog s így könnyen kikerüli szemünk ügyeimet. 



Minden a gj'akorlástól függ: a kéz, a szem biztossága egyiránt; és rövid idő nnilva szemünk a leg- 

 kisebb mozgást is észreveszi, kezünk, az állatok mozgásához alkalmazkodva, biztosan czélt ér. 



A prédával hazaterve, első gondunk az legyen, hogy a borszeszt megújítsuk, mert az, .a melyben a 

 pókok meghaltak — kivált ha nagy a zsákmány — megtámadja a has bőrét, ez meglágyul, azaz : rothadásba 

 megyén át s az állat használhatatlanná váük. Azután különítsük el az egyes fajokat, mindegyikét más-más 

 üvegbe, az üveget számozzuk meg, az illető szám alatt pedig u-juk naplónkba mindazt, a mit megfigyeltimk. 



Rakásra g;^'üjteni nem jó dolog, mert az emlékező tehetség is botlik, a botlás pedig ilyenekben csak 

 valamivel kisebb hiba a ferdítésnél, kivált ha tehetünk róla. 



