I. ORlilTEl.AKIAE. 



10 I- KEREKHÁLÖSOK. 



SPEC. 2. FAJ. EPEIRA CIKCE. Sav. et An,. BUVOS K. zAUiiER-KfiEuzspiNNE. 



(Circe = m,vtli. alak, Hc-lics leánya, veszélyes liüv<iir, ; a háló veszél.vt-re c./.éUr/..) 

 Si/ir liSä5. (V) Rptirii Virrc. Savigny kt Auduin «Dcscr. ile rE<;yptc.» 



? Deres kinézésű, sürü, mesfekvö szőrözettél Iwritvii. mely alól ;i rajzok, kisebl) nagyobb merteklien 

 elmosódva, tűnnek elő. A második lábpár csipöje láthatólag fejlettebb a tübl)inel. A vegtest eleje módosan 

 csücskös-vállas. Úgy alakra mint színezetre nézve az Epeira angnlata és grossa közé esik. 



Sárgásbarna deresfehér vagy sárgás szőrrel borított. Fejmelle igen fejlett, széles : a fejrész élesen 

 elválasztott és határozottan kiemelkedő előre kissé szűkülő, es ugy mint a mellresz megfekvő szőrözettél 

 borítva. A hátgödör, mély, harántul benyomott, a közte és a nyelecske közötti ter szőrtelen sírna, barnás- 

 sárga. A mellvért közbűi világos, szélein szélesen barnasárga, szőrös. 



A rágok tövüknél világosak, szőrösek, lefelé mindinkább barnulok, vegökön sötét piros-barnák és 

 szőrtelenek. A csipökarmok sötétek. Az állkapcsok és az alajk széleiken világosak, tövükön barnák. A három 

 első lábpár czombja, tövén, alig észrevehető barna, szakadozott karikával, végén ellenben széles a czomb 

 Vs részét bontó vörösbarna karikával díszítve ; a negyedik labpáre a közepén is egy nagyobb, a czombot 

 majdnem körülfogó barna folttal. A végtest czimere a határozottabb rajzúaknál csipkézve határolt, sárgás- 

 barna; oldalszegélye világosabb s a sötétebb szőrrel elegyes barna oldalak felé szintén csipkésen határolt. 

 A has vörösbarna, a fonók és a zár k()zött egy világos, határozott, nagy foltpárral. A tapogatók vég íze 

 felső felén vörösbarna, a többi íz ily színű keskeny karikák által elválasztva. A szem megfelel aa Ep. 

 grossaénak; a középosoport hvikásaii dagadó párnán és kétszeruel is távolabbra áll az oldalszemekböl 

 mint a mekkora a távolság az alsó sor középszemei között. 



A zár kissé csőszerűén emelkedik; fedő lemeze durván-harántránezolt, hosszú (í2 — •5"'/,,,) gyenge és 

 oo formára hajlott, a végen kanálszerűén kivájt. 



Mertekek: ¥ Torzs 20- í2 %, ebből 



fejmell í)-2 » 



I lábpár :')4 » 



d" Meglehetősen zömök termetű, nem aránytalanul hosszú lábú. Fejmelle fejlett, a fejrész keskeny 

 és határozatlanul elválasztott ; a szemcsoportok magas (luilor<ikon. A szőrözet kevéssé tömött, néha épen 

 ritkás és felálló, deres. A végtest igen módosan csücskös-vállas, szennyes fahejszniű, egészen elmosódott, 

 határozatlan rajzmaradványokkal. A lábak színezete a nőstényéhez hasonló, kevesbbe hatiirozott : az első es 

 második lábpár czombj;in, alul, ket sorban felig liarna, felig sárga sertetuskek állanak. A második lálipár 

 szára igen kivastagodott, a kivastagodáson legalább három sor tüskével ; a kivastagodás testfelőli elén álló 

 tüskesor külső végén egy kirívóan nagyobb tüske. A kurta tüskék barnák, eríísek, a hosszabb tüskék karcsúk, 

 tövükön barnák, hegyökön sárgás fehérek. Ugyan e lál)pár csipiijé töven egy igen erős, kupalakúan, egye- 

 nesen felálló tövis ; az első lábjiár csípője vegén egy kissé kampósan hajló, tompa fog. A taj)Ogató kurta 

 nyelű, térdízékén két felálló serte, pikkelye aránylag keskeny, befelé- oldalt fordított, belőle a szerfelett 

 nagy, díószerű nemzöszerv dagadozik, melynek gyűjtője világos gyantasárga, csavaros; embolusa megfekvő, 

 egy csonka rákollóhoz hasonló es egy hosszú, éles, kissé hajlott tövissel fegyverzett. 



Mértekek : rr Törzs 14 %„ ebbíil 



fejmell 7 « 



I lábpár Í2t » 



Életmódját bővebben nem ismerem. Előfordult eddig az Alduna vidékén, hol Ogradena és a Vetei'ani- 

 barlang között meredező sziklákon szövé nagy hálóját; Mehádiáról (Muz. gy. Frivaldszky), «Bánát» megje- 

 löléssel a bécsi CS. muzeunilian, végre Kolozsvárt az erdélyi nnizeum gyujteuicnyeben. 



