I. ORBITEr.ARIAE. ü 1. KElíKKHÁLÓSOK. 



SPEC. 3. FAJ. EPEIRA ANGULATA. (t'i..) YALLAS K. schiilter k. 



(iuigiilatiis^szo;,'lFtes, voimtl;<izá-sal a végtest csiieskeiie.) 



Si/ir 17.">7. Araiiíiní miíiiilatiix Clekck «Aiun. Suec.« [i. L'ii. 

 Villi' : Thi)I;ei.l «lifiniirks» ]>. 3. 



9 Nagy alak. kétc-sücsktis végtest: feketfliarmi vagy szürkés fekete: a, vegtest elejeu egy fehér 

 középrajz. Lábai sárgásbarnák sötétbarnán karikázottak. Fejmelle lapusan iloniboru, a fejrész oldalai egyen- 

 közüek (paralleli) : a végtest elején kétoldalt egy-egy eseesforinacsüesi>k (mely Viillas kinezest ad az alaknak; 

 innen a magyar elnevezés). A színezet váltt)zekouy : 



Ti/jiiis: A végtest elején és közepén egy szeles, hátrafelé ket ágra oszló, kurta,, fehér vag'j' sárgás- 

 fehér folt, mindjárt alatta egy hasonló színű, X ahiku jegy: fekete barna vagy biiruasárga alapszinezet mellett 

 a hibák enyésző sötét gyürüzettel bírnak. 



1. változat: Szürkés alapszínezet; a végtesten csak a felső, kétágú folt van meg. 

 '2. változat : Feketés : a felső folt hiányzik, az X forma alsó helyett egy közel háromszögletes kis 

 felier foltocska (Ep. pineterum C. Kocii «Die Arachniden» fig. Stt4. et 805). 



'A. \áltozat : Baruásfekete a felső és az X forma folt enyészők, alig kivehetők. 



A fejniell rendesen vörösbarna, a mellrész oldalai szegélyszeríien besötétítve ; a mellvért oldalain 

 sötét barna-fekete, kiizepén vil.igos barnássárga : a has sötét barna-fekete, az Epeiridáknál gyakori ( ) forma 

 világos rajz helyett 2 néha 4, s('ít ritkán d fehéres vagy sárgás páros-folt: ha kettőnél több van: akkor az 

 alsó pár a szemölcsök mellett kétoldalt foglal helyet. 



A vegtest hátczimere legtöbbsz(>r kiveheti") és szélesen ékalaku, hegyével a fonókig lenyomul, oldalai 

 kígyózva elhatároltak. Az alapszinezet rendesen kásásán vagy porosan világosahb színnel elegyített. 



Az alsó szemsor k(")zépszemei a homlok alsó szélétől nem állanak távolabbra mint a hátsó sor 

 középszemeitől, az utóbbiak valamivel kisebbek és közelebb állanak egymáshoz mint az előbbiek. Az oldal- 

 szempárok igen közel állanak egymáshoz, de nem érintkeznek ; az alsó sor oldalszeme a középcsoport alsó 

 szemeitől ketszernél is nagyobb távolságra áll mint a mekkora a távolság a közepcsoport alsó szemei között; 

 az alsó szemsor egyenes. A rágok sötét vörösbarnák, rövidek, hengerdedek, a csipőkarom hasonló 

 színű, erős : a becsajió rés szélén tölib fog kiizött egy kirívóan erős tűnik ki. Az állkapcsok kerekdedek, alap- 

 juknál sötétbarnák, élők felé világosak. 



A zár kétoldalt egy-egy hosszuk;ls dudorodást mutat ; e dudorodások között a vaskos, hosszú fedő- 

 lemez vastag, kétfelé fényesen dudorodó akipból cvj formára hajlik: vége felé kissé csatornás. 



Méi-tékek : ? (ivarérett) Törzs IH '%, ebliől 



fejmell ')■/ » 



? (terhes) Torzs IS » ebbíll 



fejmell 7 II 



I liibpar "2?} » 



.f Színezetre nézve többnyire a, '.l-ik változatnak megfelelő: fejmelle rendkívül fejlett, a végtestnél 

 rendesen nagyobb ; a második labpár szara kivastagodott, belső elén egy sor előre álló hosszú, erős tüske, 

 e sor felett ket sor apróbb tüske, ugyan e lábpáron a csípő tövén egy rövid, erős tövis. Az oldalszemek 

 csecsformán kiálló emelkedésre helyezve. A tapogató kurta térdízékén két hosszú sertével : a nemzőrész 

 bunkószerüen es roppantul kivastagodii : a, befele oldalt fordított keskeny pikkelyből egy kettős csavarodása 

 tányéralakú gyűjtő dagad ki, melyre a karforma embolus megfekszik, az embolus vége, egy rák csonka olló- 

 jához hasonló, a nagy körme hajlott és éles-hegyes. 



Mertekek : d" Törzs 11 "'„„ ebből 



fejmell <>'ó " 



I labpar 21 » 



•2* 



