I. ORBITEI.AKIAE. 



"12 I- KEBEKHALÓSÓK. 



A vállas Keresztes lewiiagydlil) pókalakjalnk közé tartozik, enlökheii és diszkertekbeu gyakori ; 

 rojipant merészen alkalmazott, erős és terjedelmes hálókat sző-; foualzata oly erős, hogy a könny ebi )szerű 

 kalapot lesepri az emher fejéről ; rejtet nem szö, hanem az á^'ak könyökeiben vagy a palánkok csúcsos 

 feilele alatt foglal helyet, hovii liu.iöJM,na,k erős vezérfonala is vezet. Ifjú nemzedéke április vége felé jelenik 

 meg; júliusban ivarerett ; ugy látszik azonban, hogy évenkint csak egy nemzedéke van. A párzást nem 

 ismerem. 



Találtam az erdélyi részekben: Kolozsvárt (Muzeum-kert), Balánbányán (Csikszék), Hosszútelkéu, 

 Nagy-Szebenben (Bergleiter gyűjtemény); magyar részekben: Diós-Györött (fürdő), Alsó-Hámor (vasgyár, 

 Lustavölgy, Köliát, Hosszultercz), S.-A.-Ujhely (Kopasz töve), Buda vidéke (Muz. gy. Pável), Ungvár 

 (Muz. gy. Vidra Férd). 



SPEC. i. FAJ. EPEIRA DRÜMADAEIA '^ Walck. TF.VE K. dhomedab k. 



(ilri>iuas-cainelus = liettűs-iiíi|nis teve ; a vértest kettőn jiúiijáia vunatküzik). 



iSi/ii. 1.S02. ií. I)ro)iieilariíi Walckenaer «Fann. : l'uiis» 11. p, lül. 

 Viile : Thoreli. «Reiuarks» p. 21 



? Kisebb alak, háromszögletesnek látszó végtesttel, melynek vállai éles szögletüek, de csak kevéssé 

 csücskösen s inkáblj oldalt kiállók. 



A fejmell meglehetősen domború, a mellrész kevéssé kiszélesedő, mindkettő vöröses barna, a fejrész 

 valamivel világosabb ; a mellvert egyszínű sötétbarna. A lábak vékonyak elmosódó sötétebb gyürüzettel. 

 A végtest sarkai megfekvők, majdnem háromélüek, elesszögüek ; elük még feltűnőbbé tétetik egy világos 

 liarántvonal által, mely csücsökről csücsökre futva a végtest elejét mintegy metszi s a közepén kcúinyeden 

 behajlik. A végtest alapszhie fahéj-, vagy sárgásfehér szinű, a czimeren végig finom metszésű harántsávokkal 

 díszített. A czimer legtöbbnyire határozatlan, elmosódó, nem ritkán azonl)a,n sötetliarna, ékalaku, hegyevei 

 közel a fonókig lehatoló, alapján egy lienyonuiló, széles de gyorsan enyésző sáv által kettéosztva, és az olda- 

 lak felé szabálytalanul meghatárolva. A végtest eleje (a csücskök előtti rész) íves, közepén gyakran egy lefelé 

 3 — 3 ágra oszló világos, vesszőszerű rajzocskával díszített. A lábak gyengék, sárgavöröses földön homályo- 

 san inkább pettyegetve mint gyűrűzve. A has közepén sötétesbarua az oldalak felé világosodó ; a () forma 

 világos rajznak ritkán és csak nyomai láthatók. 



A középszemcsoport jól kiemelkedő, széles alapliól indidó párnaszertí dudorodásou áll, az oldalsze- 

 mek közös dudora csak kevéssé kiemelkedő. 



A zár hornyolt szélű, meglehetősen kiemelkedő keretet mutat, melyre a kurta, széles, szélein fel- 

 gyűrt és a végén szabatosan elkerekitett fedőlemez szorosan megfekszik. 



Mértékek: ? Törzs 8'%,, ebbr.l 



Fejmell •"> » 



rf Igen kicsiny, karcsú, hosszú l.-ihu, de alakra nézve a nősténynek megfelelő ; mindig sötétebb színű; 

 végtestén leginkábl) a, csucsokríil csucsiikre fut(i világos harántvonal s a vesszőszerü közép x'ajz látszik ; a 

 czimer és harántsávjai uelia hatiirozatlanok, sokszor liársonyfekete czikkelj'ek által elválasztva, élesek. A has 

 sötétbarna. Az első láhpár cxijx'ijc clrjnt egy erős, kurta tüske ; </ iiriii/fdik jutr c::omhja töcrn egy kurta, erős 

 tüske. A tapogató rö\id, terdizeken két felálló sertével, pikkelye, befele és oldalt fordítva, keskeny, alóla a 

 nemzörész erősen kidagad ; a gyűjtőből egy sötétliarna. lapiczkás, széles lemez áll ki, mely elmetszett végén 

 kétszer kivágott ugy, hogy felülről tekintve '.5 tompa fogat nuitat. A második hlltpár szára kevéssé kivastago- 

 dott, lielsíi oldaliiu ket sor tüskével fegyverzett. 



Mértekek : d" Törzs Tv.") "% ebből 



Fejmell -'••") i> 



* Reiiileseii 'nlioiiicilariii» iratntt. lielyt-sen javította l'"ifkert «Vei-/. tUís emoii. Aitni Arv Aiacli i> (iemis líi|ieíra; iii Altli, »lei' 

 Natiiif. Cies, in Ciüilitz X\'. 1S7J. Lásd 'riioicll «Ver/.. Síid i uhs, Simiiiicii», S. l'eteisljuif; lS7"i |i, I;j, sub. 1). 



