]. ORKITKI.AiaAE. i4 I. KEREKHÁLÓSOK. 



elején két nagyobb oltlalfolt cHatlakozik s megalkotja az e fajt különösen jellemző keresztet; oldalai barnások 

 bordaszertíen résüntösen előre és a czímer szegélyefelé törekvő sötétebb vonalakkal. A lias közepén rendesen 

 egy sötét terese, melyet két | ] alakú élénk sárgás vonal szegélyez. A mellvért egyszerűen sötétbarnás. 



A test ritkán álló, egyszerű szőrözettél fedett, rajzai, jelesen a végtest keresztje, a felbörök alatt 

 elterülő ikrás zsírrétegtől erednek. 



A szemcsoportok párnaszerü dudorodásokon elhelyezve ; a közép csoport felső párja közelebb áll 

 egymáshoz, mint az alsó szempár hozzá és egymás között. Az alsó oldalszemek észrevehetöleg nagyobbak a 

 hátsóknál. A rág(')k a test alapszínének megfelelő sziiiezetüek, a csijiőkorom táján sötetedők (infuscatae), a 

 csípököröm vörösbarna, kissé áttetsző. Az állkapi-sok tövükön sötétebbek, széleiken világosodok. 



Terhes állajiotban a végtest nagyon felputfad, mogyoróalakot ölt. A zár kiemelkedő széltí, láthatólag 

 két félkörű félbíll áll, e két fél felett egy fel es lehajtható, keskeny, a zár szélén túl és a fonókfelé messze 

 kinyúló, harántránczolt, végén kissé felhajló fedőlemez, melynek hossza meghaladja az 1 '"/métert. 



Mértékek: 9 Törzs 15— 18 '%, ebből 



fejmell (j — 7 » 



H" A hím színezete a nőstényének megfelelő, alakja kisebb, karcsii ; fejmelle oly széles vagy valamivel 

 szélesebb mint a végtest; a hosszú lábak közül a másodiklábpár szárának felső vége láthatólag kivastagodott; 

 e kivastagodás testfelőli élén egy sor erős tüskével fegyverzett. A tapogató nyele rövid ; térdizekéu felfele 

 ágasKodó ket hosszú, erős serte áll ; nemzőszerve befelé és t)l(lalt fordított kis pikkely alatt nagy, karforma 

 embolusa kurta, szuronyszerüen hajlott erős körömbe végződő, a gyűjtő laposan domború a.b'ibi. es oldalt- 

 kilelé egy fehéres, lapiczkás, széles lemez kinyúlik, mely végén feketésen szegélyezett. 



Mertekek : Törzs 8—9 ■»%, ebből 



Fejmell 4—5-5 » 



E leírása faj typikus alakjait illeti. Színre nézve a változatosság szerfelett nagy. Néha az egész állat 

 szőke s a kereszt is e színbe enyésző, úgyszintén a lábak gytírüzete és a fejmell sávjai is elmosódnak 

 (varietas E. peleg Clerck) ; máskor szürkésen fekete alapszinezetü, máskor ismét feketebarna igen kirívó es 

 megszaporított fehér pettyekkel (E. stellata C. Koch) s e változatok felismerése mindig az ivarszerv azonos- 

 ságán fordul meg. 



A Koronás Keresztespók mindenütt elterjedett faj, mely a havasok fenyő, sőt törpefenyö öve felett 

 is épen úgy mint háztiijakon, kerítéseken bokros helyeken, erdőben stb. lelhető, sokszor nappal, a veröfényen 

 is lesben áll nagy kerekhálója tércséjén; rendszerint azonban kedvelője az árnyéknak. A házak táján szereti 

 a fáskamrákat, az ólak mögcitti közöket, mindennemű nyitott ablakokat hálóival bevonni; a kertek sövényein 

 bokrain mindenütt ott van; nevezetesen őszkor feltűnő, a midőn a terhesség folytán nagyra nőtt végteste 

 feltűnővé teszi. Bokrok között lakásul néha harangmódra szövi össze a leveleket, legtöbbnyire azonban 

 beéri valami alkalmas zuggal is, sokszor éppen csak a növény szárán foglal helyet s tartja a vezérfonalat, 

 melyet a hálótól vont, hogy a megrezzenésekről tudomást szerezhessen. 



Július vége fele már akadnak ivarérett példányok s megkezdődik a párzás, mely lényegében megfelel 

 az életmódról szóló szakaszban leirotthoz, csak az állás más', a mennyiben az ivarok hasfelökkel 

 egymásfele fordulna.k a Inm azonban alantabban áll, ugy hogy feje a nőstény zárjának magasságát eri. 

 A nőstény oktciberlien rakja le petéit, melyeket ereszek aJ:i, a fák hónaljában félgömbalaku sűrű szövetbe 

 burkol, a melyben áttelelnek. A peték sziima 1000 -KiOO. Az ilju nemzedék csak nyár kezdeten lesz ész- 

 revehetővé. 



Elterjedésének részletezését mellőzve csak a nevezetesebb körülményekkel járó helyisegeket kívánom 

 megemlíteni. Észleltem Kőszeg városában egy kiszáradt kíitban mintegy 3 ölnyi mélységben ; a Krivánon 

 (Kárpát) még mintegy flOOO lab magasságban is jcleiike/.ett. hol is az óriási görgetegek szikla tömbjei kiizött 

 szőtte hálóját; Erdélyben a Nagy Hagymáson (csiki havasok) mintegy 5000 láb magasságig és a Csofronka 

 kő (ugyanott) magános szirtcsucsa alatt is, mely 4000 lábnál magasablira hág, találtatott; egy szép, róka- 

 vörös színváltozat igen gyakori a Kárpát tövén (Csorba mellett) elvonuló ingovány-övon tPrónyiszka), mely 

 a magyar Araneák, jelesen EpeiridiUaiak előttem ismert leggazdagabb leihelye. 



