I. flRBITELAKIAE. 15 1- KEKEKHÁLÓSOK. 



A keresztespók az az alak, a mely a legiobli vizsgálat tárgyaiil szolgált, boncztanilag legtöbltször 

 tál'gyaltatott. Aristoteles vizsgálatának e faj szolgált alapul : ;iz (■)kor syiiiljolicájáliau uagy szerepet játszott, 

 mely szerep maradványa a mai úgynevezett «szereucsepók» is; a közé2)kor babonás hitében gyakran talál- 

 kozhatni a szerencsepókkal ; ama beteges állapot is, mely némely egyéneknél jelentkezve, az étvágyat 

 rendkívüli dolgokra, ingerli, legink;ibl i a. keresztesiiókot választja ; így Lalauderöl es Sclioppenhauer Johannáról 

 legalább följegyeztetett, hogy a «kover« keresztespókot csemegéik közé száraiták stb. 



SPEC. S. FA.i. EPEIKA MARMÓEEA. (Cr..) MÁRVÁNYOZOTT K. marmorihte k. 



(maimiiira ^ ni;'iiv,iuyt;iik;i ; ii véjjtcst ^ziiíVf^^iilctriíU.) 



.S'//». 17.")7. Arniiiiis iiiiiniiiiri iis -f- jii/riiiiiidiifiis Cliokck. «.\niii. Suec.» p. 20. ol. 

 Vi'lc : Thorhi.i. «r.finiirk.'í» p. TI, 10. 



5' Színezetre és alakra nézve közel áll az Epeira diadematához ; az előbbire nézve egyike a legvál- 

 toz('ibb fajoknak. 



A lábak világos sárgásfehérek, a czomb vége es a térd élénken vörösesek; a többi gyürüzete a 

 lábaknak barna. Ez legállhatatoslj ismertető jele. 



A fejmell módosan fejlett, módosan domború, a fejrész láthatólag elválasztott, de nem kiemelkedő ; 

 az egész barnássárga; a közepszemcsoporttól a hátgödörig egy finom, enyésző, barna vonal fut: a szőrözet 

 gj'enge és gyér: a hátgödör harántfekvő mintegy erőszakosan benyomva, törött. 



A mellvert tiszta fekete, kissé fénylő, gyéren szilrös. 



A has tiszta fekete, [] formán sárgás -fehéren befoglalva. 



Az állkapcsok világos barnássárgások, vegükön beliarnitottak. 



Ezek valamennyi válfajnál közös jellegekként állanak. 



Válfaj: « = marnioreus Clerck (.\r. suec. pl. 1 tab. :í.) Vegteste barnás alapszínű, néha sárgás 

 lehelettel, elején egy szeles, rövid hosszl'olt fehér, tőle ket oldalt szabálytalan felholdszertí, hasonló sziuü 

 foltok, ezek alatt kezdődik a hasonló szniü, szalagszerü. többször kigyózó szegélye a czímernek, melyben a 

 koronás keresztes kei'esztjehez hasonló foltocskák foglalnak helyet. E feherfoltos változat alapszme átmegyen 

 a sárgásba végre a zöldesbe és élénk vilá.'.jos zöldbe elmosódó foltokkal. 



Válfaj j = babel Clerck (Ar.Suec.pl. 1. t. (i) barnás alapszmezettel. valamennyi folt vöi'öses sárga. 



^' alfaj ^, barna alapszínezettel, valamennyi folt gyönyörű sötét karminszmü. 



Válfaj £ = i^yramidatus Clerck (Ar. Suec. pl. 1. t. 8) az egész végtest felülete sárgás fehér vagy elénk 

 világossárga, vagy zöldes lehelletü : a szemölcsök felett kezdődve egy ek, vagy nyelvalaku sötétbarna 

 czimer nyomul felfele a hátsó mgodcir-parig. (Epeira scalarts, Epeira pyramidata Auctorum.) 



E fő válfajok között számtalan es oly átmenet létezik, mely lehetségessé teszi egy olyszerü sornak 

 az összeállítását, hogy a karminpontú válfajtól az s jegyűig, még pedig valamennyi itt elösoroltakon át a 

 lassaukenti átmenet kimutathati^i. Minél világosabli a válfaj, ann;il eleukelib a. lábak gyürüzete : a czomb 

 majdnem alabástromfehér, vagy vajsárgás, felső gyűrűje úgy a térd is élénk sárga-vöi'ös, a többi gyűrű 

 sötétbarna. 



Az oldalszemek a középsőkluil kétszer akkora távolsági'a, a mekkora az alsó sor középszemeinek a 

 távolsága egymás között. 



A zár kiemelkedve, kétoldalt fényes bütyköt alkot, a fedőlemez áttetsző barnasárga, harántrovát- 

 kolt cvj hajlású, kivájás nélküli, hosszának közepe táján láthatólag kivastagodott. 



Mertekek: v Torzs 1 i '"m eliből 



fejmell (i » 



I labpar 20 .. 



