I. ORBITELVniAE. • 16 I- KEREKHÁLÓSOK. 



-f Jelesen ket szinváltoziitot mutat, melynek elseje elmosódva mutatja az a válfajét, a másik teljesen 

 megfelel az e válfajénak. 



A fejmell igen fejlett, jelesen raellrésze kiszélesedő, az egész sárgabarna. A végtest kicsiny. A lábak 

 elmosódva gyürüzöttek, a czomb vége es a térd jellemző gyürüzete biányzik. A második pár lábszára 

 ki vastagod ott, belső oldalán három sor tüskével, melyek közül a felső a leggyengébb es sárgavörös, a más 

 kettő erős, fekete tüskékből áll; minden czomb alsó oldalán 3 — 5 gyenge, vörösbarna sertetüske. 

 A szemek magas párnákon elhelyezettek. 



A tapogató rövid nyelű, térdízékén két hosszú serte, pikkelye oldalt befelé fordított, keskeny, 

 kicsiny, nemző szerve kidagadó, elölről tekintve egy hosszú, erős tövű, sarlószerüen hajlott eles-hegyes 

 karom vehető észre. 



Mértékek : rf Törzs tj-5 '«/„, ebből 



fejmell 3-5 d 



I lábpár 1 í--") i> 



Ez épen oly szép mint színváltozásai által érdekes p(')kfaj eredetileg is ket, sőt három fajnak 

 tekintetett, míglen Thorell igen beható vizsgálatai (Remarks on Synonyms of eur. Spiders pag. í( — 13) 

 ki nem mutatták, hogy e változatok kétségtelenül egy fajhoz tartozniik. 



A faj a dus növényzetű nedves helyeket, nevezetesen az íngoványokat kedveli, hol nagy, függőle- 

 gesen álló kerekhálóját leginkább bokrokra alkalmazza, közeieben egy lefelé uező, jól kárpitozott cseszeszerű 

 ernyővé szövi össze a leveleket vagy füveket. 



A párzás lefolyását nem ismerem. 



Legnevezetesebb leihelye a Kái'pát töven, közel Csorlia faluhoz a Prvnyiszka ingoványokon van, 

 hol a sötét karmin díszszel ékeskedő példányokon kezdve, átmenetileg a'z í válfajig minden szín képviselve 

 van. Itt találtam azt is, hogy ez az « változatnak megfelelő hím egy z változatú nősténynél tartózkodott s 

 így a változatok iránt meg létezett némi kétségeket is végképen eloszlatta. 



A faj ivarérettsége július végere esik. 



Ismerem még az erdélyi részekből az « válfajt : Kolozsvárról (sétatér Schuszter ur gyűjteménye), 

 c válfaját ugyanonnan (Múzeumkert): Mező-Záhról; Békás szoros (Entrekje, Gyilkostó) ; Szász vesszösröl, 

 Bonyháról, Nagy-Szebenből (Bergleiter gyűjteménye); magyar részekből a Prvnyiszkón kívül : Orsováról 

 (Alhon töve), Alsó-Hámor (Borsodban. Kovácskő alja, Lustavölgy eleje), Lykauka (Liptó, a vár alatt), Ruttka 

 (Trencsen), Lucsívnáról (Szepes) es Csepel szigetéről. A pesti nemz. múzeumban csak egy példány, Becs 

 környékéről, gyüjté Dr. Kovács Gyula. 



SPEC. 9. FA.i. EPEIKA QrADK.^TA. (Cl.) NÉGYES K. quadeat k. 



(quadiata = Dégyszögletea, de ilt (■:ak ii vp;;ti'st iiéf^y fi'liér foltjává vonatkozik.) 



iS'//». 17.57 Ariinrns iiiinilrtittia Clkkck «.\raii. Sucf.» |i. 27 

 Vidc : TiloRELL • lu'iiiarks» p. 13, WO. 



"i Nagy alak ; kerek, kísse lelapitott végtesttel : felül négyszögbe álló négy fehér folttal, mely 

 szorosan a nagy ingödrök állásához alkalmazkodik. Terhes idlapotban a végtest előre puffadozó ugy, hogy a, 

 fejmellnek közel ^/s reszet fedi. 



A fejmell barnássárga, szeles, laposan douilioru, szivalaku ; a fej, elöl alig keskenyedő; a közep- 

 szemcsoporttól a hátgödörig egy sötétbarnavörös, széles sáv vonul, kétoldalt tőle — úgy azonban, hogy a 

 széleket nem éri — két hasonló színű sáv szegélyezi nevezetesen a mellrészt s az oldalszemekíg hatolva 

 mindinkábl) keskenyedik : a mellvért sötét vörösbarna, közepén néha egy kis, hosszúkás világos foltocska. 

 A lábak vörösessárga földön barnán gyűrűzottek. 



