I. ORBITET.ARIAE. 19 1- KERÉKHÁLÓSOK. 



tf tik ; kígyózó szegelyvonuhii sziilagszerüt-k, világosak. A ozimer felett sötétbarna földön és egymás felett 

 haránt fekve két világos sárgabarnás ^ — alakú, széles arabeszkszerü ágrajz. A végtest oldalai sárgabarnások, 

 a has felöl bordamódra benyúló széles, sötét czikkelyek által csipkésen szakadozottak ; a has sötétbarna, a 

 zár és fonók között ( ) alakú világossárga vonással. 



A lábak barnásvörösek; a uzombok végokon rendszerint sötét barnavörös gyűrűvel, néha ilyszínü, 

 lefele elmosódó besötétitéssel. 



A szemek közéjjcsoportja gyantasárga, átlátszó. 



A zár kerete kidagadó, fedőlemeze vaskos, röiid, lihich ii Jclluijh'i, a végen elmetszett. 



Mértékek: ? Törzs 8—9 "'/„,, ebből 



fejmell 4 « 



r? Alapszinezete vörösbarna, a ncístenyenek megfelelő ; végtesten csak az oldalszegély és elején 

 rendesen a közepén egy határozatlan ^Aj alakú világos rajz. A tapogató nyele világos vöröses sárga; duzzadt 

 térdén két felálló, gyenge sertével; nemzőresze oldalt és lefele fordított kis pikkely alól vesealakra kidagadó, 

 hornyolt gyűjtíit alkot, mely alól a két Sötétfekete színű, kéréssé hajlott, erős, eijiiforma karomhdl álló 

 emholiis áll ki. 



Mértékek: d" Törzs .J-5— G ■">/„, ebből 



fejmell 3 » 



Szép, egészben veve világos csersziníi (a cserzésre használt kéreg színe), elmosódó rajzú válfaját a 

 Bogojeva (Bácsmegye) melletti nagy tölgyesekből ismerem. 



E faj, mely az Ep. cornutával gyakran összetévesztetett, a bokros helyeket kedveli, ritkábban a fűbe 

 is leszáll; hálója kisebbszeru. lakásul beéri egy-egy összegyöngyölt levéllel, néha több levelet is összesző és 

 zacskószerű sejtté alakítja. 



Ugy látszik, hogy tavaszi és nyári nemzedéke van. 



Párzását nem ismerem. 



Találtam Erdélyben: Kolozsvárt (Múzeumkert). Szász-Vesszősön ; Nagy-Szebenben a Sill és Berg- 

 leiter-fele gyűjteményekben ; Magyarföldon : Bogojeván, Doroszlóu (kertekben). Palánkán (Gája I\Iandra 

 erdörész), Pancsován (Wojloviczi erdő), Tokaj mellett (tölgyeken), Tokaj hegy (« Kopasz » cserjése), Rakamaz 

 (kincstári fiatal erdők), S.-A.-Ujhely (fürdő sétahely), Lucsivnán (Szakmáry Donát parkja). Csorba mellett 

 (Prvnyiszka), Liptó Sz. -Miklóson (Demanova völgy), Körmöczbányán (kertekben), Veszprém mellett; Nagy- 

 váradon (Muz. gy. Mocsáry), Pest vidéke (Muz. gy. Pável), Ugyanott (Muz. gy. Frivaklszky), Ungvár 

 (Muz. gy. Vidra Ferdinánd), Balánbányán (Csíkszek). 



SPEC. 12. VAJ. EPEIHA ALSINE. (Walck.) HÜSCÍLÚ KERESZTESPÓK. schatten k. 



(alsus = frissítő, biisitu ; alkalmasiut a tarlózkiulásia vonatkozik.) 



Si/ii. ]Si\'-2. Aniiiea tilsiiie Walckenak.r. «Fauiie l'ar.» H, p. 19;:i. 

 Viile : Thorell «Eeinarks» p. 17. 



? Közepes alak ; az általános színezet élénken barnás sárga, néha vöröses lehelettel. Fejmelle 

 világos barnás sárga rozsdavörös szegélylyel és középvonallal ; végteste olykor barnássái-ga, vagy halavány 

 narancsszínű, hátfelén szerteágazó, finom, sötétebb erezettel befutva ; néha elmosódó világos pettyekkel, a 

 melyek minden példánynál másképen csoportosulnak, állhatatlanok. A lábizületek csak végeiken, halaváuyau 

 gyűrűsök. 



