I. ORBITELAKIAE. 33 I- KKl!EKHÁLl')SOK. 



A zár vónisessárga, egyszerű, kevéssé kieuielkeilö kerettel: fedő lemeze iiliipján széles, vegefele kissé 

 csúcsosodó, elkerekitett s a zár keretet eiien meghaladó hosszúságú, alig észrevehetően ^^' formán hajlott. 



Mertekek ? Torzs 7-5 «{„ eViből 



fejmell i-') « 



I lálipár >^':í « 



cf Kicsiny, karcsú ; élénken sárgás vörós, egyszmü lulmkkal, enyeszi'l nyilraj/.zal, melyen a haránt- 

 vonalak alig kivehetők. A vegtest alapszme vurusliarna. A szemcsoport, jelesen az alsó középszemek 

 tetemesen kiállók ; az oldalszemek felülről tekintve kissé hátralepők. A has fekete ; sárgás oldalszegelye 

 inkább foltot mint csikót képez. Az I. es II. lálipár aránylag meghosszabbított, valamennyi elénk sárgás- 

 vörös, gyia'im 'Ikiüi, A tapogató rövid, sárgásvörös nyelű : pikkelye nagy, kanál ahiku, csak kevéssé befelé 

 es oldalt fordított; nemzőszerve iinidosan kiilagadu, (ildalri'd tekintve egy .-irfoniia embulust ez alatt pedig 

 egy kissé csavarosán végződő lemezt mutat. 



Mertekek: -f T.irzs :-l-(i "';„, ebből 



fejmell -2 « 



I lál)pár 6-Ö « 



Válfaj: a. 9 A lábak egyszínűén sárgásvörösek: a vegtest oldalainak világos színe liosszsávvá tömö- 

 rül, ugy, hogy a nvil nyelével párhuzamosan állva, mintegy három csíkossá teszi a fekete vegtestet, egyéb- 

 ként az előbbinek megfelelő es amiyi mint : Singa nitidula C. Koch, mely eddig önálló fajként szerepelt s 

 nem egyéb a Ö. liamata (Clerck) ifjalib iidstenyeiiel. (Thorell tanár is ezt tartja.) 



Válfaj ;■} 9 a fejmell fejrésze feketebarna, a mellrész sárgás vörös, a többiben az « válfajnak megfe- 

 lelő, annyi mint S. melanocephala C. Koch (lásd Thoeell «Remarks on Syn : p. -2>>). 



E csinos kis pók, leginkább tavaszi alak, buja füves helyeken, de leginkább a tavak sáros szelein 

 igen gyakori es májusban ivarerett. Kis habiját a füvek, sáslevelek közzé alkalmazza, közel a földhöz és 

 többnyii'e dülten, néha epén vízszintesen is. A lakás készítésben nagy mester : majd a füvek bojtját szövi 

 össze lefelé nyiló zacskóvá, majd a sás, a gyékény levelet húzza össze csatornásán s e csatornára hófehér, 

 tömött leplet szó, mely alatt megvonul s petéit is lerakja. 



Úgy látszik, őszi nemzedéke is van : tény az, hogy tavasztól őszig lelhet(i : de mégis tavaszkor a 

 leggyakoribb. Typikus alakját ismerem, magyar részekből : Orsováról ( Alhcm tovei. liakamazról (zsidó temető) 

 Nagy-Váradról (Muz. gy. Mocsáry) : a Válfaját erdélyi részekből: Kolozsvárról, 8zamosfalváról, Mező Záhról 

 (mocsáros helyekről), Szeben környéke (Sill, Bergleiter gyűjtemény es Seidlitz jegyzeke), Disznódról (Sill 

 gyűjt.); magyar részekből: Doroszló (Mosztongá nádja), Aijatiuból, Palánkáról, Újvidékről, Pancsováról 

 (Kis-Szlatína mocsár), Orsováról (Füzes a. neutrális területen), Ogradena (Mragonya völgy talpa), S.-A-Uj- 

 hely (Fürdő melletti nádas). Sz. -Fehérvár (Sóstó), Nagy Várad, (Muz. gy. Mocsáry), Pest vidéke (Muz. gy. 

 Frivaldszky) Orsova (Muz. gy. Frivaldszky). Válfaj ,í magyar részekből : Poroszlóról, Apatinból es Orsováról 



SPEC. 2. FAJ. SINGA IjUCINA. (Sav. et Aud.). ÉKES S. schmucke s. 



(Luoina = mj-th. uév, a születés istennője.) 



1825. (.') Epeim ('i Litcino S.iv. kt Aud. «Descr. de l'E^'ypte ?» 

 ]S67. Sintjn semiafrn L. KncH. «Zur Araclui. Fauua Sud Eui'op.nk. k. znul.-bot. Ges. Wieu. pag. i. 186O1. 



? Sötét dohánybarua szinü, barnásvörös lábakkal : a vegtest hatfelen barom szelesebb, sái'gásfener, 

 élesrajzú hosszcsik : az első lábpár czombján felül a vegén egy ekalaku barna folt. 



A S. hamatánál valamivel kiselib alak, aránylag hosszabb es erőselib lábakkal a vegtest megfordítva 

 hossztojásdad (csúcsosabb végevei ebire fordítva). 



HERMÁN OTTÓ: MAGYARORSZÁG TÓK-FAUNÁJA. Ili OTTo HERMÁN: I'NGARNS SPINNEN-FATNA. III. ■") 



