I. ORBITEI.ARIAE. 



34 I- KEREKHÁLÓSOK. 



A fejinell módosan lejlett, vorosbarnii : l'ejeresze kissé kiemelkedő, módosan domború. A mellvért 

 egyszínűén barna, zsirfénytí. 



A ráwók tövüknél módosan kidomborodók, végükkel az állkapcsokra hajlók, liarna-feketék. Az áll- 

 kapcsok s az alajk vörösbarnák. A tai)Ogatr>k agyagsárgák; végízük bebarnitott (nem gyűrűs). A lábak 

 agyagsárgák ; az I. pár czombja végén, felül, egy tetemes nagyságú, ékalakú, liegygyel lefelé irányozott, 

 barna folt: a lábvégek kissé liebarnitottak, a III. es IV. lábpáron bomályosan gyűrűsek. 



A vegtest sötét doliánybarna, három sárgás fehér (|) állású csíkkal, a közép es oldalcsíkok között 

 nemi határozatlan — világos tarkitással. Az oldalak szennyesbarnák. A has barna, kétfelől halvány sárgás- 

 fehér, párhuzamos, rövid csíkok közé foglalva. 



A középszemcsoport hátrafelé igen szűk trapézbe elhelyezve ; az alsó középszempár közötti távolság 

 majdnem nagyobb annál, a mely a középszemeket az oldalszemektől elválasztja. Az alsó középszempár 

 tetemesen kiálló. 



A zár megfekvö, hosszú, haránt-dudorodás, egy elől elkerekitett, nyelvszerű, rövid fedőlemezzel. 



Mertekek : ? Torzs (j % eliliöl 



fejmell A « 



I lábpár 8 « 



cT aránylag nagy ; a nősténytől — színezetre — csak annyiban külöml)özik, hogy az első lábpár 

 czombfoltja elmosódó. 



Az I. és második lábpár hosszú. A tapogató rövid nyele agyagsárga, térdízen egy felálló sertével ; 

 pikkelye módos, kanálszerű, kevéssé oldalt befele fordított : nemzőszerve módosan kiálló, oldalról tekintve 

 egy, kissé nyitott madárcsőrhöz hasonló embolus látható, melynek külső fele árforma, alsó fele vaskosabb, 



fogszerü. Mertékek : ^^ Torzs 4-6 '"/,„ ebb.il 



fejmell 



I lábpár 10 





E kis pók eredetileg Palaestiuából lett ismertetve. A faj egeszén lúztos. Találtam : Doroszlón a Mosz- 

 tonga sásában igen kora tavaszszal (1873. ápril 4-en) d" ivarát ivarérett állapotliau; továbbá a Balaton 

 nádjában (szeptemberben fejletlen állapotban). Az ivarérett nőstény csak 1 874. evi júliusban került meg 

 Doroszlón. A példányok Thorell tanár által a Palaestiuából származó eredeti peldányuj'al összehasonlíttattak. 

 Simon E. csak Algériából ismeri. (Les Araclmides de France Tom. I. 1874. p. \-l'i). Äusserer Olasz- 

 országból közölte. 



SPEC. 3. FAJ. SINGA HERn. (Hahn). HER SINGA.JA. heks s. 



(Her, uémet természetbarát tiszteletére). 



Síjn. J831. Epeira Herii Hahn «Die Arachniden» I, p. S. 

 Viile : Thorell «Remarks» pag. 26, 457, 515. 



? Fekete; a végtesten három széles (|) állásit hosszcsík, melyek közül a középső mintegy hasított, 

 sárgásfehér, belsejében élénk rozsdasárga. A végtest széles-tojásdad (nem hengerded). Zömök, kurta alak, 

 finom, élénk-rozsdasárga lábakkal. 



A fejmell módosan fejlett; fejerésze jól elválasztott, módosan domború, sötét vörösbarna, a mellresz 

 élénk rozsdavörös; a mellvért rozsdasárga. A rágok módosan domborúak, rozsdasárgák. Az állkapcsok és 

 az alajk rozsdasárgák, középen elmosódva bebarnítottak. A tapogatók egyszínűén rozsdasárgák. 



A lábak élénken rozsdasárgák, szőrösek, gyéren álló gyenge sertékkel s csak a bordáskarraok táján 

 kissé bebarnítottak. 



A végtest szélesen tojásdad, három hosszcsíkkal; ezek közül a középső mintegy hasított (ket vegén 



