I. nRBITEr_,ARIAF.. 39 I- KEREKHÁLÓSOK. 



A fejniell nyújtott, vezuás, domlionidi) : a fejrész nem emelkedik ki s elril kissé lecsapott, ugy 

 a mellresz hátsó fele is. A hátjíödör éles-hosszbenyomásu némi csillagszerű barázdákat kisugárzó ; a fejrész 

 kávásán elválasztott. Az egész rozsdabarna, a hátgódorböl a fej felé \j szerűen bebarnitva. A mell vert közbül 

 ekformán sárgafeher, szelein szélesen barna. A rágok vörösbarnák tövüknél kidomborodók, végok felé vék- 

 nyulok és széjjelállók ; csípökónnuk töven sötét vörösbarna, végen áttetsző, világosabb becsapó rése ö foggal 

 fegyverezett. Az állkapcsok kissé laposak, sárgásbarnásak. A tapogatók kissé véznák, egyszerűen vörös- 

 barnák. Az első lábpár hosszú : valamennyi vörösliaruA, a harmadik és negv^edik lábpár czombja közepén 

 egy gyűrűnek tetsző sötét folt ; minden czoml) közepén (felső lapján) egy barna tövis, az első pár lábvégenek 

 két íze kissé hirtelenül vékonyodó. 



A végtest zöldessárga, közepe czimerszerűen világosodó és hátrafelé némi kigyózó, sötétes szegélylyel 

 határolt. A világosodás a végtest elején az otronilia x jegyet alkotja meg. A czimer belsejében némi ágas 

 erezet látható; vége fele határozatlan harántvonások is láthatók. 



Az oldalak sárgászöldes és fekete szinnel elegyesek. A has liaruás, oldalról enyesző-fehéresen 

 szegelyzett. A középszemcsoport hátrafele alig szűkülő trapézbe elhelyezett, alsó szempárja valamivel 

 nagyobb a hátsónál. Az oldalszemek nem érintkeznek. A hátsó oldalszemek a hátsó középsőktől alig 

 valamivel állanak távolabbra, mint a mekkora a hátsó közép szemek közötti köz. 



A zár egy sötét vörösbarna, a has tengelyének haránt álló kiemelkedést képez, melyen felül egy kis 



hornadás (cn ) látható. ,, , , , - ,., .-, ,,1.1 



^ Mertekek: V Torzs 8 '"/„, ebből 



fejülell 'ó.ö II 



I labpar \-2 « 



rf Kisebb, karcsú ; fejmelle szélességben fejlettelib : lábai egyszínűén rozsdavörösek ; a vegtest 

 czimere bebarnítás által határozottabb ; előlábai hosszúk. A tapogató meglehetősen hosszú nyelén ; térdizen 

 egy felálló sertevei : szárize a terdiznel v.ilamivel hosszabb, az egész rozsdássárga : pikkelye aránylag 

 nagy, melyen kanálalaku, kevéssé befele oldalt fordított ; beLsí") szele körül szőrös ; nemzöszerve módosan 

 kidagadó barnavörös, igen tekervényes, oldalról tekintve aláfelé meredező ket apró fogacskát mutat, melyek 

 közül a nyelfelőli sötét, hosszabb es élesebb, az elől álló apróbb, tompa es rozsdasárga. 



Mertekek: ■<' Törzs Í-Ci '";,„ ebbill 



fejmell :-'"3 » 



I lálipár 1 1 "8 i> 



Eddig egyedül a Pozsony melletti Dunaligetekböl ismerem, hol a nagy fák alatti sarjakban szövé 

 hálóját, holott maga a kérgen tartózkodott. A háló központjától rendesen egy külön fonal vezet a rejthez 

 s egyedül e fonal képezi a kapcsolatot a háló és nyugvó állat között. 



SPEC. 2. FAJ. ZILLA MONTANA. C. K. HEGYI Z. berg z. 



(mrins = hegy ; a tartózkodásról). 



Síjn. 1S39. ZiUa montann C. KocH «Die AraohuiJen» V. p. 117. 

 Vide : Thorell «Eeiiiarks» paj;. 3t, 35. 



9 Az előtest és a lábak barnás sárgák : a. hiltgodörböl a fejfele háromágú sötét csík vonul. A Zitr 

 feketebarna, előkől tekintve kurta szeles kúpot alkot. liátuhVil tekintve egy kerekded téreset mutat, mely 

 alatt, közvetlenül a has felett, ket kis nyilas látható. A labezombok felül és alul fegyvertelenek. 



A fejmell a Zilla x notataehoz képest kevésbbe nyújtott, a fej kevésbbe kávásán elválasztott, el<)l 

 domborúan elkerekített, hátúi hasonlóképen : barnássárga. A hátgödörből egy barna rajz indul, mely kiindu- 

 lása pontján három ágra szakad, mely ág.ik kozul a középső a közepszemcsoport, a ket szélső az oldalszeni 



