I. orbití;hkiae. 43 i- kerekhálAsok. 



Az itt leírt színezet a lioi'szeszben tűnik elíi leginkább, elö állapotbin az egész állat olajbarna 

 lehelletü s a színek luintegy fátyolozottak, ritkán tisztán kivehetők: sutetebl) változatok nem ritkák s jelesen 

 a lábak sokszor vörösbarnák s a végtest sárga rajzai korlátoltabliak. 



Barlang es pinczelak('). mely télben is a melegebb barlangokban voltaképen megszakadás nélkül 

 tenyészik és csak ritkán téved a barlangoknak (.)!y melységébe, a melyből a világosság teljesen ki van zárva. 

 Kedvencz helyei a folytonos félhomályban lévő sarkok, sziklaoduk es repedések a barlangok torkolatában es 

 a pinezekben is, hol azután terjedelmes, ritkás kerek hálót sz("), maga pedig a sziklához vagy falhoz lapulva 

 lesi a prédát. Júliusban lerakja petéit, melyek tojiissiirgák, egy csomóba ragasztottak és valóban művészileg 

 beszőttek. E szövet szép körte alakú, hófehér s oly fmom, hogy a sárga peték megláthatok benne ; 

 hegyesebb végével a pinczek boltozatara felakasztatik s az anyap(')k által őriztetik. Hossza e Tiuroknak, 

 22 — 28 '»>j^„, vastagsága 14 — \(\ '"jni. A legtöbb ivarerett példányt júliusban kaptam. 



Ismerem, erdélyi részekből: Kolozsvárról (pinczékből), a Körös-szoros barlangjaiból (Leányvár és 

 Magyarbarlang), Biharhegyseg (Oncsásza barlang); magyar részekbi'il : az Alsóháiuorbid (Borsodmegye) 

 a Színva melléki tuft'ba- vájt jjínczékből, cseppegőkő barlangokból és a hatalmas mészképlet barlangjaiból 

 (Szeleta), «Nagy Yáradn megjegyzéssel (Muz. gy. Mocsáry), La Cruce barlang (Muz. gy. Kovács János), 

 «Buda» megjegyzéssel (Muz. gyűjt. Frivaldszky .Tános), « Biharmegye i> megjegyzéssel (Muz. gyűjt. 

 Frivaldszkv János). 



sPEu. i'. FAJ. MÉTA J\IERL\NAE. (Sc.p.) MERL\N M. merians m. 



[Mi-riiiii Murin Si/hiUn tiszteletére ig>' nevezve.)' 



Si/n. Ili')'.'. Aiaiiea Meriunae SeopuLi «Ent. C;iniiol.» pag. 395. 

 Viile : Thorell «Reiuarks» pai,'. 36. 



? Az állkapcsok egy felszer hosszabbak uiiut a milyen szelesek. Szennyes sárga es barna elegyes színű, 

 ;iltalál)an sötétes ; liíbai hosszúk, szennyessárga foldon barna, sűrű g\ liríizettel. A zár egy előrefelé nyilt, 

 széles felkeret, mely hossza közepén sárgás, végein barna, hosszroviitkolt s egy egyszerű, vese alakéi nyüást 

 körít, melynek alapján a két petevezeték nyílik. 



A fejmell módosan fejlett, jól kidomborított, a fejrész domborúan elkerekitett, az egész szennyes 

 sárgás. A fejrész beigtatása sarkában barna s e szín inkálil) foltosán mint vonás alakjában az oldalszemek 

 fele is vonul ; a mellresz barna szegélyű s a szegelytíil a. hátgödör fele sugaras barnás csíkok indulnak, a 

 hátgödröt nem érik. A mellvért feketebarna. A rágok tövüktől domborúan kissé terdszerüen kihajlók, 

 rozsdavörösek, a csipőköröm beigta.tása s a becsapó res körül bebarnítottak. Az állkapcsok barnás iövel, 

 szeleiken kissé világosodok. A tapogatók ket vegíze alapján barna gyűrűs, a legvégső azonfelül csúcsán 

 bebarnitott s mindenütt széirrel es sertekkel fedett. A ket elsi'i Ldipar hosszú. Valamennyi czomb alul fegy- 

 vertelen, felül ellenben ugy mint a szár is gyéren tüskés. A lábak szennyes sárgák, a czomb es szár három, 

 a többi íz ket liarna gyűrűvel es mindenütt közbeszórva barna foltokkal. 



A vegtest széles tojásdad, vegefelé egyenletesen csucsosod('), elől magas. Alapszíne szeny- 

 uyes feketebarna sárgával mintegy beporozva; néha világosabb és ekkor nemi liatarozt)tt rajz mellett 

 czímert mutat, mely azonban csak a fonók felett néhány homályos sárga haráutvoual által inkább jelzett 

 mint elesén kifejezett. Néha a szennyes sárga szín az uralkodó. A has fekete, két oldalt sárgás vonallal 



' Maria íiyhiUa Merian «Dissertatio de geueratione et metamorphosibiis insectürum Síuiuameusium. Hagae, 173ti.» Ez czime 

 aiiuak az éitelíezésuek, a mely a uöuek uevet, és ime, irodalmi emléket is szerzett. E jjók az első kötet jegyzékében jiag. 98. «fusca» 

 synonym alatt áll. 



6* 



