I. ORBITELARIAE. 44 I- KEREKHÁLÓSOK. 



kerített s e vonal szakadozottan a fonókat is köríti. A szenicsoportok elhelyezése megfelel a megelőző 

 fajeuak s kífejezliető kii](inil>segeket nem tűntet fel. 



Mertekek : ¥ Torzs S ";;„ ehhí'il 



fejniell '■'>'■> » 



I labpár IS-."» n 



if karosii])li szeleseMi mellel, a fejrészen sok a vörösbarna szín, lienne egy nagyocska, világos foltpár ; 

 a mellrész l)arna sugarai határozottak. A tapogatón a száríz a térdíznél vastagaltb, valamennyi íz 

 szennyes sárga; a pikkelyek viszonya olyan mint a Méta Menardiínál, alapjukon felül, felfelé és előre egy 

 sarlóa-lakra görbített, elöl elmetszett lemez ágaskodik. Árforma embohis nem látható. 



Mertékek : d- Törzs 7-3 '"' e 



/"' 



)ijiii 



fejmell 4 » 



I lábpar '2i) » 



E faj a nedvességet különösen kedveli, sokszor a vízzuhatagok szíklapárkán ai alatt a, porló 

 vízcseppek között feszíti fel hálóját, s maga, a párkány sarkába niegvonulva, tűri a lábai alatt a sziklán 

 lefutó vizet. Közlelkesedését a háló felé mindig egyformán eszközli ügy, hogy a háló központjából és a háló 

 laiiliiil hátrafele liuz egy vezér fonalat, mely rejtjeliez vezet. A keretfonalak után indulva mint a legtöbb 

 Epeiroidát, e fajt megtalálni nem lehet. Árnyékban, félhomályban, nedves sziklára lapulva bajosan meg- 

 különböztethető. Leomló martok kiálló gyepe alatt szinten gyakori. Hálója terjedelmes és rendes. Tavasztól 

 őszig a kifejlődés különbözíí fokail)an mindég előfordul, ivarérettsége azonban leginkább júniusra esik. 



Ismerem magyar részekből : Illókról, Mehadiáról (Hercules fürdő melletti rés, a melyen kénes 

 gőzök tódulnak ki !), Ponyilíovai liarlaug (a Veterani mellett), Mragonya völgy (Ogradena mellett a «Fraczila» 

 patak görgetegei), Baziásn'il, Tok.-ijlxil, Tarczalról, Bodrog Keresztúrról, S.-A.-üjhelyröl (Magos alji patak 

 [)artjai), Alsó-Hámor (Borsod a. Szuiva, medrébe nyíló üregek szája), Szilvásról, (Borsod), Ujhutta (Borsod): 

 Csorbái tó környéke (Kárpát), Körmöczl)ánya (tárnák szája), Selmeczbánya ( Klingertárua szája), Pest vidéke 

 (Muz. gy. Frivaldszky -Tános). Erdelybi'il ismerem a Körösszorosból, a Nagy-Hagynuts aljiiról (Csíki havasok), 

 es Kolozsvárról. 



SPEC. :i. EA.i. MÉTA SEUMENTATA. (Clerck.) GYURl'S M. geringelte m. 



(setjiieiitiim ^= szakasz , részlt-t, í^'yiirü a ixivartesteu ; s a végtest liiiráutos rajzára Vfiuatkozik.) 



Siiii. 17ri7. Anincns sc</iiiciitiitiis Clerck «Arán. Suec.» [jaK- -i'í. 

 \'iile : Thorell «Eemarks» pag. H9. 



V Világos zöldes-sárga, fehérrel ; a végtest nélia elején, néha végén halavány vörössel, barnással 

 es feketevei mintegy márványozott. Zi)ldesbe húzó sárga, lábak gyelige, halavány, sötétes gyürüzettel. 



Zömök alak eszrevehetőleg vállas végtesttel és módosan fejlett előtesttel. A zár egy lelapitott, a has 

 színéből alig kiemelkedő, barnás negyszög-lemez, mely hátrafelé néző sarkain l'iilszerüen benvomott. 



A fejmell sárgás, zöldesbe Iiuzd, uuidosan fejlett: hátgödréből a hátsó középszemek felé egy villás, 

 bai'nás ikercsík vonul, mely a szeuieket nem eri : a fejmell színe néha vöröses sárgába átmenő. A mellvert 

 sötét viJrösbarna. A rágok tövüktől térdszerűen domborodók, vörösessárgák, világosak, csak a csipőköröm 

 és becsapórés táján keskenyen bebarnitva. Az állkapcsok és az alajk vörösessárgák, kissé homályosak. 

 A tapogatók vékonyak, hahruiy zöldessárgák, a száriz alapján egy halvány sötétebb gyűrűvel; végok 

 iiebarnított, meglehetősen tumtitten szőrős-tüskes. A lábak vékonyak, hosszuk, halvány zöldessárgák, czomb- 

 jaik néha egyszinüek, néha vegükíin gyűrűsen foltosak, néha gyér tüskeik kerekded foltokból indulnak; a térd, 

 szár és végízek igen halavány barnán gyűríízöttek s az utóbbiak kozzíil a szár egészen és a második végiz 

 toveu gveren lilh) tüskékkel l'egvver/.ett. 



