I. ORBITELATtlAE. 47 I- KEREKHÁLÖSŰK. 



A vízmellélieken és egyáltalában buja növényzetáí helyeken mindenütt elterjedett faj, mely 

 a hegységben a fenyööv szeléig (legalább nálunk) felnyomni ; mindenütt ott van, a hol nyirkos talaj bujább 

 növényzetet fejleszt, leginkább nappal működik, rejtet nem keszit, de nyújtózkodásával igen ügyesen 

 rejtőzködik a szirmokon es levélszárakon. Tavaszi es őszi nemzedéke van. Párzását nem ismerem elegge. 



Találtam, erdélyi részekben : Kolozsvárt, Oláhfenesen, Mezö-Záhon, Gyergyó-Sz. -Miklóson, Nagy- 

 Szebeu környékéről (Sill es Bergleiter gyűjteménye es Seidlitz jegyzéke;) magyar részekben: Doroszlóról, 

 Apatini-Gájából, Apatini Dunaliget, Palánkáról, Illókról. Újvidékről, Zimonyból, Pancsováról, Orsováról, 

 Mehádiáról, Supjianekről. Ogradenárol. Báziásról, Rakamazról, Tarezalrol, S.-A.-Ujhelyröl. Alsóhámorlu'il 

 (Borsod), Diós-Györböl ; Kárpátalja: Rakitou Wreh, Prvnyiszka, Jama tó : Balaton-Füredről, Hzékes- 

 Fehervárról, Nagy-Váradról (Muz. gy. ]\Iocsáry), Kőszegről: Tátra-Füredről (Muz. gy. Frivaldszky), Pest 

 vidékéről (Muz. gy. Pável), Pest (Muz. kert. Frivaldszky), Ungvárról (Muz. gy. Vidra Ferdinand) került. 



SPEC. Ü. FA.T. TETRAGNATHA OBTUSA. Weste. ZOMOK A. gedriingene k. 



(obtusa = eltomjiitcitt ; itt a ziimnkelili alakra voiiatkcizik.) 



Sjiii 1ÍS61. Tcfr(i;/iiittlin nhtana Westring «Aj-. Suec». pag. 86. Thorell in litt. 

 1874. Tetragnatlia chrystichlnra Simon «Les Arach. de France» I, p. IUI. 



? Oldalról tekintve végteste tompán ^^ púpos, aránylag vaskos ; a lábak aránylag rövidebbek. 

 A végtest felületen mindig egy tólgyfalevelhez hasonló, elenk-liarna mező, kétoldalt halványzöldes, fémes 

 fényű, barnásán elegyített színezet által határolva. A lábszárak vegükön gyűrűsek. A fejmell lelapított 

 a fejrész szeles, kissé kiemelkedő, mindkettő vörösessárga.. A hátgödör mely, kisugárzásai néha részben 

 bebarnitottak. A mellvért közbül rozsdabarna, szelein bebarnitott. A rágok rozsdasárgák, tövüktől számítva 

 hosszaságuk egy harmadától fogva szetvábík. a bei-sapórcs szelén sok vörösliarna foggal fegy vér- 

 zettek, csipőkörmük világos rozsdabarna, a Tetr. extensaéhoz képest alig némileg könyökös. Az állkapcsok 

 és az alajk a megelőző fajéhoz hasonló, ugy a tapogató is. A lábak hosszúk, karcsúk, vörösessárgák, gyéren 

 szőrösek es kevés sertetüskevel fegyverzettek ; a terdiz, a szár vége, ugy mind a ket lábveg eleje is gyűrűsen 

 bebarnitott. A vegtest pújios, nem hen':;erded : felületen zöldes es barnás, zománczos, elegyes földön egy 

 elöl kezdődő s a fonóknál végződő elenkliarna mezíi. melynek a liatpup el("itt es mögött ket-ket karaja 

 (lobos) van, ugy, hogy nemileg egy tölgylevelhez, meg joblian pedig ket egymásfelibe állított makkhoz 

 hasonlít. A hason egy szeles, barna, ekalaku hosszcsík, kétfelől világosan szegélyezve. Az oldalszemek külön, 

 de a tövön összefolyó fekete emelkedéseken s a közepszemektöl sokkal távolab])ra állva mint a hátsó ket 

 középszem egymás között. A zár egy haránt Imsitásu köldök, mely felett egy sárgás lemez megíekszik. 



Mertekek : ? Torzs 8 '"/„, ebből 



fejmell :! II 



I. lalipMi- r.» « 



ragu ti ive á » 



d" Karcsú, hengeres, oldalról tekintve íves vegtesttel, melyen a levélalaku rajz néha csak elmoscídva 

 látható, néha ennek epén csak nemi szakadozott körvonalai léteznek : a rágó csípökörme haj lásában kevéssé 

 kígyózó. A tapogató nemzöszerve megfelel T. extensaenak. de emliolusa nem csőrszerű, hanem nyúlánk, 

 vékony es külön, csavaros hegybe kifutó. 



Mértekek : J" Törzs (> '«'„, ebből 



fejmell r^-S » 



I. lábpár 17-() » 



rágó töve -2 « 



