II. RRTITEI.AKIAE. 56 TI. HriROKKÍÍTÖK. 



(ÍKN-. 3. NEM. LINYPHIA. (Latekiile). 



(/!'/n'/ = ícii, i'j(paiVC0 = .^zőui ; a szövetre vonatkuzik). 



iS'///í. INOi-, Latrkille «Dict. Nouv. (VHist. Nat.» XXtV. ji. i:^4' 

 Vide : Thorell «On Eiinip. Spiil.u p. SÍ. 



A szemek inkább egy mint három csoportban állók ; a közéíjsö négy szem egy előre szűkülő trapéz- 

 ben elhelyezett ; az alsó sor a homlok szeléhez nem áll közelebbre mint állnak e sor középszemeí és a hátsó 

 sor középszemei egymáslioz. Az oldalszemek közötti tér kisebb annál, a mely az alsó es hátsó sor közepszemei 

 között létezik. A fejmell mórlosau dnniboni, a fejrész (kivételesen, kűpszerüen kimagasló) rendesen módosan 

 kiemelkedő. A lábak karcsuk, meglehetősen hosszuk, sertetüskékkel gyéren fegyverzettek. Az állkapcsok 

 egyenköztten kinyújtottak, vagy az alajk felett könnyeden ílsszehajlók. 



E nembe tartoznak a tulajd(.)nkepeni vitorlahaló-szovök (I. köt. 11. t. ")1); kivételesen némely 

 barlanglian lakó alakok, melyek szálakat vonva, hurkokat köitnek s egyelőre csak ideiglenesen maradnak a 

 nemben. Valamennyi alak gyors mozgású : némely fajai nemi társulást mutatnak, a niennyiljen egy és 

 ugyanazon fajnak sok egyéne egyazcm helyiseglien es tőszomszédságban sziivi vitorlás hálóját. 



SPEC. j. FA.i. LINYPHIA :\I()XT.\NA. (Cr,.). HKíiYI YIT()I;LAP('»K. bekg-segelspinne. 



(montaua = heyyeii lakn ; a taituzkmlásiól igy. elé}í helyteleniil). 



Síj». 17.57. Anniciis inontaniis Clerck «Arán. S\ief.» ]). 64. 

 Viele : Thorell «Reniarks» p. 44. 



? Barna ; a vegtest felülete sötétebben mintegy felhőzött, elején es oldalt egy szeles, világos, 

 hátrafelé elmosódó szegelylyel. A lál)ak világos vörösessárgák, barna gyiírüzettel. 



A fejraell mellresze a fejrészhez képest nem feltűnően szélesedő, módosan domború, vorosliarna. 

 A fejrész kissé kiemelkedő, k.ivásan elválasztott. A mellvert szivalakú, sötét vörösbaí-na, gyéren szőrös. A rágok 

 vörösbarnák, vegök fele kissé szetállók és az állkapcsokra hajlók. Az állkapcsok vörösbarnák, meglehető- 

 sen szélesek, nem egymásfelé hajlók, szeleik felé valamivel világosabbak: az alajk rövid, meglehetősen széles. 

 A tapogató végíze oly hosszú mint czombize, a szár ize ennél sokkal rövidebb ; a végíz szőrösség 

 mellett sok, hosszú sertetüskével fegyverzett. A rágóköröin erős. hajlott, sótetvörösbarna, hegyén kissé 

 világosodó ; becsapórése fogakkal fegyverzett, ezek között a felső három fog a töl)binel nagyolili. A lábak 

 vörösessárgák, sürü barnás gyürfizettel ; nyulánkság mellett meglehetősen erősek. A gyűrüzet nem a csuk- 

 lókra, hanem az izek közepere van elosztva. A czombok felül 2—3 tüskevei ; a szár es lábvegízek több 

 (5 — 7) tüskével fegyverzettek. A vegtest a fonók felé csúcsosodó-tojásdad , felül liarna, sötetel)b színnel 

 mintegy felhőzve, es elején oldalt ket szeles, fehéres fohtal, mely elől niMJdnem öszzeér, hatrafele csak ket 

 harmadáig er a háttestnek, hol elmosódik : szele a hátfelé éles, a has fele elmosódó. A has feketebarna, két- 

 oldalt világosabb, határozatlan, fehéres színnel határolt, mely szín felhőzetesen az oldalaklia is nyomul. 



A szemcsoport a fej búbján áll, alatta a homlok a rágok fele menedékesen lecsapott s szélesebb 

 a ternel, mely az alsó sor kózepszemeit a felső sor közepszemeitől elválasztja. A két sor középszemei előrefelé 

 szűkülő trapézbe elhelyezve s a hátsó szemek nagyolibak. Az oldalszemek érintkeznek : a liatsc) oldalszemek 

 a hátsó középsőktől annyira, a mennyire e közejjsők egymástol állanak. Felülről tekintve az alsó sor 

 könnyeden kihajló, a hátsó könnyeden behajló. 



A zár kéményszerüen kiemelkedő, gégeszerüen hornyolt cső, felülről tekintve a \A tojócsönyilás s 

 az elválasztó lemez világosan látható, ugy a tojócsövek lielső luuiiyoltsága is kivehető. 



Mertekek : i Törzs t) "'/„, el)ből 



fejmel] :.}.,S » 



1 lalipár 11 11 



