ír. RETITEI,.\nlAE. 61 II- HITROKKiÍTnK. 



A vegtest egeszlieii tujasdad, de csiu-sliu végződő, meglehetősen hátas ; felül zöldesiVlier, mintegy 

 szemcsés, közepén egy lánczszerüen összetett kcizepesikkal : a has vilag( is, közhül egy ef^yszeríí, hosszában 

 futó szalaggal. 



A szemcsoport a fej Imlijaii all : (ddalszeiiiei közös, nagy ihídm-ddason állanak. A ket sor közep- 

 szemei egy eliirefele szükidíi traprzlieii állanak, a liatsok krvessrl na,i;viililiak. nlv távolságra egvmásti'd mint 

 az oldalszemektől. Az alsó sor kissé kihajló, a hátsó kissé hehajló. 



A zár egy feltűnő, -so alakú kivájást mutat : a: ket ki\ájást elosztó lemezen egy eríis. huvelykujj- 

 forma uyujtvány ágaskodik fölfele. 



Mértekek: í T.írzs Í-S w„, eliliol 



fejmell |-!l .. 



1 l.ilipar S )) 



^ Előttem ismeretlen. Kovii C. id. h. kisi'hlmi'k. karrsuliliuid;, a nősteiiynyel egyező szinezetiinek 

 mondja ; szerinte a tapogatii neiiizöszerve gesztenyebarna,, szerkezetet azonlian nem irja le. 



Ismerem a Nemz. ^íuz. gyüjtemenyehii] két ? példány után, melyet Frivaldszky János Tátra- 

 Fureden gyűjtött. 



SPEC. (i. FA.I. T. LL\"Y1'I1I.\ Ti;iAXaiL.\KlS (Cl.). HÁRü:\1SZ(")(tES V, dreieck s. 



(tii:(iit;iihuís .-= lii'numszÜKletü ; itt a vé^'test iiémrly rítjzár;i tulál.) 



Si/)i. 17.">7. Annieiix Iriinii/nlnrifi Ci.ekck «Arán. Sueo.« \<. 71. 

 Vilii': Thorell «Keiiuuksi. p. 10. 



? Az előtest olajsárga, közepén egy feketeharua csíkkal, mely a szemek közelében villásan két 

 ágra oszlik; oldalai szélesen, feketeliarnán szegélyezve; e szegély az oldalszemekig nyomul. Fehér és fekete 

 rajzú barna, néha iliolyaszinbe játszó végtest, a hátán végig egy csíkkal, mely egymásba tolt hririim- 

 szögböl állónak látszik ( >, e h;ir(Hnszogek szárvegei felváltva feketék es felierek. A lábak olajsárgák, 

 a száriz Vegén gyürüzetesen bebarnitva. A fejmell UKidosau fejlett, a nyelecsketől a fejcsucsig lankásan, 

 egyenletesen emelkedői: olajsfirga ; közepén egy liarnafekete közepcsikkal, mely a hátgödör előtt ket ágra 

 oszlik s meg jóval a. háts() sor középszemei mögött elenyészik, — szélein hasonló szinü szegélylyel, mely 

 azonban nem a legszélén fut. az oldalszemeket azonban közvetlenül megközelíti. A mellvért egyszinüen 

 barna. A rágok végükön karosak, kissé szétállók, egészben módosan az állkapcsokra csapottak, vörösessárgák 

 csípőkörmük sötét vörösbarna. Az állkapcsok szélesek, egyenközüek, elmetszettek vörössárgák. A tapogatók 

 olajsárgák, végízök bebarnitott. sok sertetüskével fegyverzett, a fegyvertelen czomhbal egyenlő hosszú- 

 ságú. A száriz rövidebb: rajta 2 — ?> és a térdizen I hosszú sertetüske. A lábak olajszinüek, néha vörösesbe- 

 játszók, ízeik csuklói táján kissé barnítva, ezek között a száriz vége szembetűnően bebarnitott. 

 A czombok alul fegyvertelenek, felül, tövükhöz közel 1 — -2 sertetüskével. A többi íz gyéren és elálló serte- 

 tüskékkel fegyverzett. 



A végtest csúcsosan tojásdad, oldalról tekintve magasan íves. Hátfelen, közbül, a, fentebb említett 

 rajz, melynek fehér kcizei az oldalakban összefolynak. Az oldalak barnásak ; a has barna, elöl tágasán 

 ( ) szerű fehér foglalatban, li,-itrabb egy felálló, az oldalakba futi'i fehér folttal. A fonók a. hátfelöl többnyire 

 ket ( ) szerű fehér vonás kiize fogva, néha ívesen bekerítve. .\ vegtest színezete leginkább a fehér szín 

 terjedésevei változik, de a rajz jellegzetessége kivehető. 



\ közepszeincsoport egy előrefelé igen szűkülő trapezlie elhelyezett : hátsó szemei nagyobbak, 

 mindenike külön keretbe foglalt, alsó szemei kicsinyek; közös keretben: az oldalszempárok szinten közös 

 fekete keretben. Az összes csoport párnaszerü kiemelkedésen. Az alsó sor közepszemei a kissé kihajló 

 homlok szeletül több mint kétszer oly távolságra a. minő» a ket sor közepszemei közötti. A liatsci síu' oMal- 

 szemei a középsőktől alig állanak távolabbra mint a mekkora a távolság e sor kiizepsői kozott. 



