11. retitelariae. 



62 II- HUROKKÖTÖK. 



A zár egv széles, li;ii-;íiitr()v:it]v(ilt kíililok. hatriitVle kissé szögösen \ ' kimetszve, e kimetszés alatt 

 kettős nyílással,, melynek osztója kissé dudoroilik. 



Mértékek: í Torzs f. '";„, eliböl 



fejuiell r-'.-j " 



I lábpár 14 p> 



Hosszaránya a lábaknak 1 , 2, 4, 3. 



» Igen karcsú, hosszúlábú ; lábai rozsdasárgák ; végteste karcsú, hengerded, a nőstény rajzát jelleg 



szerint, de ehnosódva és töredékesen viseli, a fekete szinü részletek ( \) leginkálib megmaradnak és rend- 



. szerint a fonók fehér ( ) szerű foglalatja is. Az elötest vörösessárga, villás közép, és széles szegély csíkkal. 



A rágok hosszuk, karcsuk, végeik fele tetemesen szétállók, vörössárgák; csípökörmük vörösbarna; különben 



a tapogató czombizénél rövidebbek (varietas : micrognatha Menge), vagy hosszabbak (var. mailirognatha 



Menge), mely esetben egész alakjuk is nagyobb. A tapogató nyele vörösessárga, térdize igen rövid, 



száríze valamivel hosszabb és vaskosabb, felül egy sarlóalakra hajtott, oldalt- ki és előrefelé álló, hosszú, 



áttetsző lemezzel ; a pikkely kanálalakú, a nemzöszerv csúcsát egy vastag, csigaszerüen csavarodó embolus 



képezi, mely alatt kissé oldalról tekintve egy külső végén horgas lemez látható ; e lemez szaruszerüen 



átlátszó fehér, az embolus sötét barnavörös. 



Mértekek : 



Kisebb " (var. micrognatha Menge) Törzs 4-'.l '«;„, 



fejmell -1 » 



I lábpár 1 ■") » 



állkapocs 1 



Nagyobb ^ (var. macrognatha Menge) Törzs 7-.j '"/,„ 



fejmell ?>"2 <> 



I lábpár 'il » 



állkapocs :í'(j « 



E két nagyság között sok átmenet létezik : a szervezet egy és ugyanaz. Őszi alak, mely bokrokon él. 



Ismerem, magyar részekből: Alsó-Hámor (Borsodmegye), Csorba (Liptó) illetőleg Kárpát: Rakitou 



Wrch a fenyőövben és Prvnyiszka ingovány: Pribilina (Liptó), Zakameniszkó és Hlina havas alja, Lykauka 



(Liptó) várkörnyék; Rutka körül, Körmöczhányáról, Selmeczbányáról, Veszprémből, Buda vidékéről (Muz. 



gyűjt. Pável) ; erdélyi részekből: Szász-Vesszösről, a Körösszorosból (Brátka körül), Kolozsvárról es 



Nagv-Szebenljől. 



SPEC. 7. FA.J. LINYPHIA FRÜTETüRUM. C. K. BÜKOU V. Strauch S. 



(fnitex = linkiir, frutetuui = l)ukros hely ; a taitüzkoili'isi liclyWil vau véve.) 



Síjii. l.s.lk Liiiii/iliia fntlrtiiniin C. KocH iu Herrich- Schiiffers «Deutschh Ins.» 1l'7, V-K i'n. 

 Viile : TnoHKLL «Reniarks» p. 49. (Artic. L. luirtensis). 



? Sötétfekete: oldalai, sárgásfehér, fésüszerü és rikító díszszel, mely a hát fekete mezejét szegélyezi 

 s a fonók felett lianmt ágak által kétszer összeér ; a has szélén, elől egy-egy különálló néha, enyésző vagy 

 megszakított sárgásfehér csík. Az elötest vörösbarna, a lábak vörösessárgák. A végtest a fonók felett magas, 

 a fonóktól majdnem függőlegesen emelkedő, oldalról tekintve tehát nem egyenletesen íves. A fejmell egv'- 

 színüen vörösbarna, feje része módosan kiemelkedő ; a mellvért sötétfekete. A rágok vörösbarnák, végeik- 

 kel kissé szétállók : az állkajicsok szélesek, egyenközü oldalakkal és eliil elkerekítve, az alajk széles, rövid, 

 ívesen elmetszett: az előbbiek es az ut ól ibi vörösbarnák. A tapogatók vörösessárgák, végízük füstös, a czomb- 

 nál hosszabb, sok sötét sertetüskével fegyverzett. A lábak vörösessárgák. czoml)jaik fegyvertelenek, a többi 

 ízen, igen gyéren állva,, néhány elálló sertetüske, mely könnyen letoi'eilezik, ugy, hogy vénebb példányok- 

 nál a lábak fegyvertelenek. A végtest, oldalról tekintve, egy elkerekitett sarkú hossznégj'szöghez hasonló 



