II. KETITELAIUAE. 63 II. HTROKKOTiiK. 



es liátvomila csak i^en módosan ilonilinnidu : sutrtfi'kcte : kctulda.lt es mindjárt elején ket sárgásfehér csik 

 indul, mely a hátfele kissé csipkés, s mel_y az oldalakba, de csak a háttest hátsó felen, sürün álló három vagy 

 négy csíkot liocsát, úgy hogy egy nyeles féstthöz hisonló, igen rikitó oldalrajz támad. E rajz hatuln')! tekintve 



kétszer er össze, meg pedig kozvetetlenül a foni)k felett, nelui ket szcrü fehér foltocska es valamivel 



magasabhan | | szerű foglalat által. » 



Az oldalakban, közel a hashoz es ott, a hol a fesűszerű rajz még nem kezdődött, egy linóm, néha 

 enyésző hosszcsik, mely sem a vegtest elejét, sem a rajz fesütViga.it nem eri el. A has tiszta fekete. 



A középszemek csoportja hossznegyszögben áll, olyszerüen, hogy az alsó és hátsó sor kozepszemei 

 közötti távolság sokkal nagyobb annál, a mely a hátsókat egymáskozott elválasztja. Ennélfogva az alsó szem- 

 sor alig másfélszer áll távolabbra a homlok szélétől, mint a mennyi a, tfi vols;ig a ket sor kozepszemei között ; 

 és épen ez okon a hátsó sor egyenes, az alsó sor kihajli'i. 



A zár egy vörösbarna k ildök, mely hatul ivesmi kimetszett ; e kimetszesből egy fényes, füstösen 

 fehéres gomb áll ki es képezi voltaképeni legüiegbizli,iti')lib jegyet e faj niistenyeinek. 



Mertekek: V Torzs -J'- '",'»/ i'bbol 



fejnicll 



lalipar '.) 



IIH 

 4 



Hosszaránya a laba.kn;ik 1, i, !•, H. 



:<' Karcsú, hengt'rded vegtesttel, mely a fonók felett liatározottan felemelkedő ; előteste vörösbarna, 

 vegteste feketebarua, az oldalakban sziirkes és elől némi elmosódó fehérseggel ; lábai barnásvörösek, karcsúk. 

 Megkülönböztetése leginkább a. uemzöszerv berendezésen fordul meg, tehát: a tapogató aránylag rövid, 

 nyelű, terdize kurta, szárize cseszeszerüen kivastagodott, mind kettő) néhány fölfele álló sertével ; a pik- 

 kely kauálakikú, kissé nyújtott végű, sötét vörösbarna szőrös; a benne elhelyezkedő nemzöszerv igen szöve- 

 vényes. Oldalról (kivülről ) tekintve, három, saidó alakra összehajló hosszú lemez tűnik ki, melyből kettő a tő 

 felől indul, a harmadik a, szélről kanyarodik, ez utóbliin egy serteszerü igen hosszú embolus áll mely előbb 

 be és lefelé azután isniet előrefele kanyarodik s alulrcU látható legjobban, körülbelül ily liajlással : (\j, e 

 serteszerü emliolus szaruszínű, a töblii rész sötét feketelnirna. 



Mertekek: -" Torzs 4 '"/„, ebből 



elötest ■2'\ » 



T lálipár '•• » 



A mint már neve is mondja, e pók leginkál)b bokros helyeken tartózkodik; gyakori; az ország delibl» 

 részeiben tavaszi, éjszakra nyári alak. Hálója tyjjikus vitorlaháló. Párzását egész lefolyásában nem ismerem 

 s csak annyit bizonyíthatok, hogy az ivarok állása a L. montanaehoz hasonló. 



Ismerem Palánkáról (Trnovácz erdő, m;ijus). Illókról (a var mögötti ilomliok .luniperus liokrain, 

 május), Orsováról (Graczka völgy, május), Mehádia körül (május), ( )-()gradenaról (Csukár-mare szikla töve, 

 június), S.-A.-üjhelyről (Magos alja, június). Alsó-Hámor (Borsod, július). Pécs vidékröl(jMuz. gy. Frivaldszky 

 es Pável). — Erdélyben Kolozsvár körül találtam. 



SPEC. S. FA.T. LINYPHIA HOIÍTENSIS. Sund. KERTI V. o .4 r r e n s. 



(liiiitns ^keif, ii;i pii lurtoüsis. kelti; m tnitózliinliiMÓI). 



Sifii. l.S.'iO. Liiii/jiJiiii Iwticiisia SuNi'EVALL »Svcnsk. S|iiii.ll. líeskr. p. 21o. 

 Viele : TmiiiKLL «lleuiarks» p. íS. 



? Sötét fekete : a vegtest oldalaiban egy rikitoan sárgásfehér széles, hátrafelé élesen kicsúcsosodó 

 horogforma, (^r) rajz, melynek szelei fureszesek. A vegtest, oldalr()l tekintve, íves. A lábak rozsdasárgák. 



A fejiuell modos:iu frjlett sotet vorosli;irna. fejeresze lankasan kienicikedő, kissé csucsosodcS ; a mell- 



